Du är en svindlare.
Jag vet inte vad du pratar om.
Om det var allt, ursäkta mig.
Harrison Yamanaka.
Harrison Yamanaka hjälpte dig bli svindlare.
Nu planerar ni ett nytt bedrägeri.
Varför gör du det här? Du miste familjen på grund av bedrägeri.
Varför bli en fastighetssvindlare och göra samma sak?
För att hämnas?
Tror du att du på så vis kan hitta förövaren och få din hämnd?
Jag träffade din far.
Han bad mig stoppa dig om du var delaktig i ett brott.
Han bönföll mig gråtande.
Ska han säga!
Vänta!
Herr Tsujimoto,
du har chansen att ändra dig.
Om du går längre,
kan det bli du som skickar nån till helvetet.
Hej, jag är här.
Förlåt att jag är sen.
Har det hänt något?
-Du anar inte vad som har hänt. -Va?
-Reiko, förklara. -Jag beklagar, Takumi.
Det är illa.
Vad är det?
Det är vår bedragare, Taniguchi. Hon kan inte komma.
Vad menar du?
Det är hennes son. Han dog i morse.
Men det betyder…
Hon kan inte komma. Det finns ingen chans.
Fan också. Vad ska vi göra? Det är imorgon!
Skrik inte på mig.
Ta nån annan! Har du inget lager?
De hinner inte bli klara!
Vad gör du då? Jag kunde döda dig!
-Jaså? Försöka duger! -Vad sa du?
Lägg av!
Just nu…
…måste vi planera.
Fastighetsbedragare stjäl pengar, genom att låtsas vara fastighetsägare
som vill sälja sin mark. De använder sig av förfalskade dokument.
Bedrägerierna utförs av en grupp med en ledare,
en förhandlare, en informatör,
en juridisk expert, en dokumentförfalskare,
och en rekryterare som väljer ut falska fastighetsägare.
För att lura miljardtals yen
krävs precis och mycket avancerad kriminalteknik.
Reiko,
är Gotos förslag om att använda en annan av dina kandidater omöjligt?
Det vore omöjligt.
De skulle behöva raka huvudet och memorera Kawais profil.
Tänkte väl det.
Boka om mötet med Sekiyo, och säg att hon är sjuk.
Vi använde redan den ursäkten.
Dessutom måste hon vara med den här gången.
Identitetsbekräftelsen är ett villkor.
Även om vi bokade om kanske jag inte hittar nån.
Gör det själv då! Annars dödar jag dig!
Som jag sa, försöka duger!
-Jaså? -Sluta, sa jag!
Du har rätt.
Det är vårt enda alternativ.
Reiko,
du blir vår falska Natsumi Kawai.
-Va? Jag kan inte… -Jo, det kan du.
Du har Natsumi Kawais profil, och du kan redan frågorna och svaren.
Inte en chans. Hennes ansikte då?
Jag liknar inte alls fotot.
Takumi, vad tror du?
Det finns en likhet, speciellt runt ögonen.
Ja, du har rätt.
Kanske mer lika utan smink.
Va? Ser jag så bedrövlig ut? Mitt hår då?
-Raka av det. -Fan heller. Absolut inte!
Det växer. Vad är problemet?
Nej! Om jag gör det och de inser att det är bedrägeri, grips jag först!
Bedragaren är som en offergåva.
Skämtar du? Jag ska döda dig!
"Döda"?
Det säger du ofta.
"Jag ska döda dig." "Försök döda mig."
Varje gång jag hör dig säga det äcklar din brist på fantasi mig.
Reiko,
har du nånsin dödat nån i verkligheten?
Om du gör det här får du en bonus på 100 miljoner.
Vad säger du?
Om du ändå inte gör det…
Okej.
Jag gör det. Låt mig göra det.
Då så.
Jag räknar med dig imorgon.
Ja, det uppskattas. Vi är där om 30 minuter. Hej då.
-En barberare jag känner gör det. -Är han pålitlig?
Han kan bevara en hemlighet. Han var med i maffian.
-Han fick frisörlicensen i fängelset. -Det lugnar mig inte. Jag är så nervös.
Vi borde skynda.
DEN 20 NOVEMBER ÄGARENS IDENTITETSBEKRÄFTELSE
FASTIGHETSINSPEKTION KONTRAKT
KOUAN-JI-TEMPLET, TAKANAWA
Takumi, vår nunna lämnade templet.
Uppfattat.
Vad sa han?
-Hon lämnade precis templet. -Okej.
Hon är säkert lycklig.
Hon ska äntligen ha sex med den hon älskar.
-Hon är säkert blöt. -Måste du vara så äcklig från morgonen?
Wow.
Du passar som en sexig nunna. Jag blir helt varm inombords.
-Jag dödar dig. -Det klär dig.
Tack.
Är Takeshitas underhuggare på flygplatsen?
Ja. Och han sa att han anlitade nån som håller koll på dem i Okinawa.
Hur är det med Takeshita? Jag har inte sett honom på ett tag.
Han har inte mycket att göra innan pengarna överförs.
Han ligger väl lågt nånstans.
Hoppas han inte tar fler konstiga droger.
Kan vi lita på att han klarar tvätten?
Ja… Det är olikt Harrison att be honom.
Vad gör Harrison?
Han väntar väl i sitt rum som vanligt.
-Reiko, vi övar en gång till. -Okej.
Kaede.
-Hej. -Förlåt att jag är sen.
-Vad sa du? -Va?
-Du ser fin ut. -Tack.
-Ska vi gå? -Ja.
Tack.
REGISTRERAT SIGILLINTYG
YRKESINTYG
VD HISAO ABEKAWA
TAKASHI AOYAGI
Okej, vi tar det en gång till. Vad heter du?
Natsumi Kawai.
-Ditt födelsedatum. -Den 3 juli, showa år 51.
I den västerländska kalendern?
Det är 1976.
-Stjärntecken? -Draken.
-Adressen? -Jag bor på 5-22-6 Takanawa, Minato City.
-Registrerad adress? -Samma som nuvarande adress.
Vad gör vi först?
Jag bad nån ordna en bil och ett hotellrum åt oss.
De borde hämta oss.
-Är du Kaede? -Ja.
Trevligt att träffas. De bad mig ta hand om er.
-Tack. Trevligt att träffas. -Jag har en bil där borta. Följ mig.
-Jaså? -Ja.
Jag glömde nästan. Jag hörde precis från Tokyo.
Jag skulle ge dig nåt utom synhåll.
-Skulle du? -Ja.
Natsumi, jag behöver gå på toa. Kan du vänta?
Åh, toaletten är… där borta.
-Tack. -Ja.
-Nu går vi. -Ja.
Så, vad är det?
Jag höll dem bara åt dig.
Det är pengar.
Förmodligen för att stå för dina kostnader här.
Jag förstår.
Är det fortfarande varmt här?
Jag antar det.
Du har säkert fått höra att den här staden inte är bekant för mig…
Titta inte på mig. Lyssna bara.
Titta.
Din pojkvän är död.
Titta inte på mig.
Om du inte vill sluta likadant, ska du lyssna noga på mig.
Ta den och åk till Tokyo.
TOKYO/HANEDA
Tåget går om 20 minuter. Du klarar det, men knappt.
Skynda på.
Vad är det?
Är Kaede… Är han…
Ser du?
Han kan inte tillfredsställa dig längre.
Om du inte skyndar blir det här även ditt öde.
Vilken mataffär brukar du gå till?
Peacock på Isaragozaka Hill och Queens Isetan på Shinagawa-stationen.
-Vilket år invigdes Kouan-ji? -Va? Invigdes?
Året templet byggdes.
Jag vet inte. Det var inte på min lista med frågor.
Nej, du måste komma ihåg det. De kan fråga dig i ett avslappnat samtal.
-Jag är inte så bra på historia. -Templet byggdes 1636, Kan'ei år 13.
Det byggdes 1636, Kan'ei år 13.
När var det? Sengoku-perioden?
-Det… -Det var Edo-perioden.
Kan'ei Tsuho-myntet kom till då, våra älskade pengars föregångare.
Jag vet väl inte!
Om de frågar nåt oväntat måste ni hjälpa.
Kom ihåg det här också.
Finns det mer?
Va?
-Buddhastatyer? -Ja.
Seriöst?
Ja, speciellt de där bak…
-Hallå? -Takumi?
-Ja. -Vi har en oväntad situation.
Vad är det?
Natsumi Kawai är på väg tillbaka till Tokyo.
Va?
-Vad menar du med det? -Jag hinner inte förklara.
Hon är på 10.05-flyget från Naha som ska landa på Haneda klockan 12.10.
Om hon åker raka vägen till Kouan-ji, tar det 40 minuter.
Då är vi i templet.
Se till att ni inte springer på Kawai.
-Vänta. Varför händer det här? -Jag hinner inte förklara.
Hur som helst, se till att avsluta identitetsbekräftelsen med Sekiyo
och fastighetsinspektionen senast 12.45.
Ja, men hur?
Improvisera.
Uppfattat.
Vad är det? Vad hände?
Natsumi Kawai kommer till Tokyo.
-Va? -Va? Hon åkte ju nyss!
Jag vet inte varför, men om hon kommer direkt från Haneda, kan vi stöta på henne.
Det får inte hända!
Om jag inte går till templet? Vi gör identitetsbekräftelsen här.
Nej, fastighetsinspektionen och tempelvisningen är efter bekräftelsen.
-De är villkor för kontraktet med Sekiyo. -Tidigarelägg mötet.
Nej, i det här skedet vore det riskabelt att ge skäl till misstankar.
Vad ska vi göra?
Vi träffar dem i tid.
Okej, men varför återvänder Kawai nu?
Sätt igång och döda mig.
Ja. Det är ju självklart.
Men innan jag gör det har jag några frågor till dig.
Vadå?
Vi jobbade hårt för att bestiga berget, och toppen är nu i sikte.
Varför valde du plötsligt att svika dina vänner?
Du kan inte längre ta dig ner säkert.
"Vänner?"
Du såg oss aldrig som dina vänner.
Det är inte sant.
Ni är alla mina värdefulla vänner.
Jag kunde aldrig bestiga ett stort berg ensam.
Jag vet.
Så fort du fick pengarna från Sekiyo, tänkte du att döda mig, eller hur?
Därför lät du mig sköta pengarna och gick med på mina arvoden.
Du tänkte aldrig betala mig.
Därför tänkte jag förstöra din plan,
och döda dig innan du hann döda mig.
Men jag är imponerad.
Du förutsåg det och skuggade mig hela tiden.
Det finns så många sätt för mig att dö.
Du kan spruta i mig meth och få det att se ut som en överdos.
Nåt liknande, va?
Du spelar säkert in det för att se på det med en dyr whisky och ståkuk,
ditt jävla pervo!
Du har fel.
Under vår klättring bestämde jag mig för att få dig att gå nerför berget.
Men det var nödvändigt att låta dig jobba till sista minuten.
Jag väntade på rätt tidpunkt.
Men jag hade inte förutsett att du skulle döda värden,
så nu är det äntligen dags.
Jag har inte fel.
En överdos?
Det skulle inte passa dig att dö på ett så vardagligt sätt.
Det skulle inte kompensera för ditt svek heller.
Jag väljer den mest fysiska, mest primitiva,
och sexuellt mest tillfredsställande döden.
Jag fattar inte vad du pratar om…
Då går vi.
Det är svårt att gå i de här. Ser jag trovärdig ut?
-Det ordnar sig. -Vad händer med den riktiga Kawai?
-Jag skickade Orochi till flygplatsen. -Orochi? Takeshitas underhuggare?
Ja. Han skuggar Kawai när hon kommer. I värsta fall fördröjer han henne.
Ja. Det här funkar bara om hon inte dyker upp.
Jag vill inte ta till hårdhandskarna.
Det är ditåt.
-Det här är olycksbådande. -Vad?
-Jag hade mitt bröllop här. -Hade du?
Ja. Det var början på helvetet för mig.
De är här.
MÅNDAG, 20 NOVEMBER
-Hallå? -Hej, det är Kubota. Hur går det?
Jag hittade svindlaren, Saeki, han som rymde till Filippinerna.
-Va? -Jag fick reda på nåt intressant.
Jag undrar varför Tatsu inte använde mig tidigare.
Vad menar du?
Va?
Fröken Kawai, tack för att du tog dig tid från ditt fullspäckade schema.
-Tack. -Tack.
-En sån här möjlighet… -Hörni,
vi kan väl skippa sådana formaliteter?
Fröken Kawai har känt sig dålig sen i morse.
Hon brukar sällan vara bland mycket folk,
för att inte nämna att vi måste till templet efteråt.
Okej.
Varsågod.
Låt mig presentera mig. Jag är Kodama, notarien.
Vi börjar på, fröken Kawai.
Får jag bekräfta din identitet?
Ja.
Tack.
-Här, ni kan bekräfta. -Tack.
Mår du bra?
Jag tar en titt.
NATSUMI KAWAI
-Fröken Kawai, fryser du? -Nej, men tack ändå.
Är du Natsumi Kawai?
-Ja. -Låt mig ställa några frågor.
Ditt födelsedatum, tack.
Den 3 juli, showa år 51.
-Stjärntecken? -Drakens år.
Ge mig din adress.
Det är 5-22-6 Takanawa, Minato City, Tokyo.
OROCHI
Registrerad adress?
-Samma som nuvarande. -Ursäkta mig.
Tack.
Vi går vidare till nästa fråga.
-Ditt körkort… -Hallå?
Takumi! Kawai steg av planet.
Va? Det är för tidigt.
Flyget landade tidigare än planerat. Vad nu?
-Kidnappar jag henne? -I Tokyo.
Tack.
-Vi går vidare till nästa fråga. -Gör det.
Uppfattat.
-Berätta om din familj. -Jag bor ensam.
-Några syskon? -Ursäkta.
Nej, inga.
Ur vägen! Rappa på!
Du är i vägen! Ur vägen!
Gör plats! Hallå!
Flytta på dig!
Ur vägen!
Hallå! Ur vägen!
Snälla, kör.
Hallå! Fan också!
Säg igen namnet på templet du tjänar i.
Kouan-ji-templet.
Hur skriver man det på kanji?
Kou som i "ljus", an som i "buddhisthydda", sen tempel.
Vilket nummer har du som präst?
-Jag är den tjugo… -Ja, hallå?
-Hon kom undan! -Tjugo…
-Jag följer efter med taxi! -Ja.
Flytta på dig! Du är i vägen!
Följ den där bilen!
-Va? -Skynda!
Okej.
Är nåt snett?
Jag är den 21:a prästen.
Jag ber om ursäkt.
Det här blir sista frågan.
Den handlar om templet där du bor och tjänstgör som präst.
Vilket år invigdes Kouan-ji?
Va?
Fröken Kawai, vilket år byggdes templet?
-Just det. -Ja.
Det var under Edo-perioden.
-Seng… -Räcker inte det?
Prästen kan inte förväntas komma ihåg det exakta datumet.
-Ja, men vi måste bekräfta… -Du själv, då?
Minns du när den här advokatbyrån du jobbar på kom till?
Det gör du inte, va?
Låt mig fråga er också. Vet ni när Sekiyo House kom till?
Tja…
Hon mår ju inte bra.
Sen ska hon även ifrågasättas av folk som hon träffar för första gången.
Hon är förstås nervös och glömmer saker hon vet.
Herr Aoyagi, räcker inte det?
Oktober 1963.
Va?
Det var då Sekiyo Juken, det nuvarande Sekiyo Houses föregångare,
bytte företagets namn.
Jag förstår.
Fröken Kawai, förlåt för vår ohövlighet.
Jag ber om ursäkt om vi har förolämpat dig.
Men vi frågar alltid dessa frågor,
och vi hade aldrig för avsikt…
Kan'ei år 13.
Kouan-ji invigdes…
…år 1636.
Kan'ei år 13.
Kan vi avsluta nu?
Visst. Det räcker.
Tack.
Detta avslutar identitetsbekräftelsen.
Fröken Kawai, du måste vara trött. Tack.
KOUAN-JIS INVIGNING 1636 (KAN'EI ÅR 13)
Jag trodde att jag skulle dö.
Du behövde plugga mer. Du sa nästan "Sengoku", eller hur?
Sengoku-perioden kan inte vara under Edo-perioden.
Håll käften. Tack, Takumi.
Låt oss utföra inspektionen snabbt, och åka till templet.
Var är du nu?
Alltså… Var är vi?
Va? Vi är i Showajima.
Showajima. Vi är fast i trafiken.
Och Kawais bil?
Den är fem bilar framför.
Vi åker nog ingenstans på ett tag.
-Uppfattat. Fortsätt skugga henne. -Okej.
-Nåja! Äntligen flyter det på bättre. -Annars skulle vi sitta i klistret.
Goto. De är där.
Ojdå.
Från första till tredje våningen blir det restauranger,
och från fjärde till trettonde våningen blir det kontor.
Från våning 14 till 21, funderar vi på att bygga ett hotell.
-En stor byggnad. -Ja. Det är rätt nära porten till Tokyo…
-Det här är så tröttsamt. -Det blir nog en omtyckt anläggning.
Så fantastiskt.
Hallå?
Takumi, det här är illa! Vi lämnade motorvägen!
Det är ingen trafik!
Nej, de kommer undan. Kör! Sätt fart!
-Omöjligt. -Gasa på!
-Vad gör du? -Snabbare!
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä