Jste podvodník s pozemky.
Nevím, o čem to mluvíte.
Jestli je to vše, omluvte mě.
Harrison Jamanaka.
Harrison Jamanaka z vás udělal podvodníka.
Teď plánujete nový podvod s pozemky.
Proč tohle děláte?
Přišel jste tím o celou rodinu.
Proč byste se stal podvodníkem a dělal to samé?
Kvůli pomstě?
Myslíte si, že když budete podvodníkem, můžete najít viníka a pomstít se?
Šla jsem za vaším otcem.
Žádal mě,
abych zastavila jeho syna, pokud je zločinec.
Prosil mě a brečel.
Ten má co říkat!
Počkejte, prosím!
Pane Cudžimoto,
teď máte šanci se otočit.
Jestli půjdete dál,
budete to vy, kdo někoho pošle do pekla.
Ahoj, jsem tady.
Mrzí mě, že jste museli čekat.
Stalo se něco?
Neuvěříš, co se stalo.
Co?
Reiko, vysvětluj.
Promiň, Takumi.
Máme průšvih.
Co je?
Naše podvodnice, Tanigučiová.
Nezvládne to.
Jak to myslíš?
Jde o jejího syna.
Dnes ráno zemřel.
Ale to znamená…
Nemůže přijít.
Nezvládne to.
Sakra. Co budeme dělat? Je to už zítra!
Nekřič na mě.
Okamžitě sežeň někoho jiného! Nemáš seznam?
Nepřipraví se včas, idiote!
Tak co budeš dělat? Můžu tě zabít!
- Jo? Zkus to! - Co jsi to řekla?
Přestaňte!
Prozatím…
přemýšlejme, co dál.
PODVODNÍCI Z TOKIA
Podvodníci s pozemky kradou velké sumy peněz
vydáváním se za vlastníky,
kteří chtějí prodat pozemek s padělanými dokumenty.
Skupinu podvodníků tvoří šéf
zprostředkovatel, informátor,
právník, padělatel dokumentů
a castingový koordinátor podvodníků.
Ukrást miliardy jenů
vyžaduje přesné a vysoce pokročilé kriminální techniky.
Reiko,
je Gotův návrh použít kandidátku ze seznamu příliš složité?
To by bylo nemožné.
Požádat je teď, oholit jim hlavu a naučit je profil Kawaiové…
To jsem si myslel.
Nepožádáš Sekiyo o přeložení? Řekni, že je nemocná.
Tuhle výmluvu už použít nemůžeme.
A tentokrát ji musíme přivést.
Potvrzení totožnosti je přece nutné.
Není jisté, že někoho najdu, i když to přesuneme…
Tak do toho! Jinak tě zabiju!
Jak říkám, zkus to!
- Jo? - Už toho nechte!
Máš pravdu.
To je jediná cesta.
Reiko,
budeš podvodnicí Nacumi Kawaiové.
Cože? Nemohla bych…
Ano, můžeš.
Znáš její profil
a očekávané otázky a odpovědi nazpaměť.
Ani náhodou. A co její obličej?
Můj nevypadá jako na fotce.
Takumi, co myslíš?
NACUMI KAWAIOVÁ
Dá se říct, že tu podobnost je, hlavně kolem očí.
Jo, to máš pravdu.
Možná víc bez make-upu.
Cože? Myslíš, že vypadám tak nešťastně? A co moje vlasy?
Ohol si je.
To teda ne. To nemůžu!
Vlasy dorostou. Máš problém?
Ne! Když půjdu a dojde jim, že je to podvod, zatknou první mě!
Podvodník je jako oběť.
Děláš si srandu? Vážně tě zabiju!
„Zabít“?
Tohle říkáš často.
„Zabiju tě.“
„Zkus mě zabít.“
Pokaždé, když to slyším,
je mi zle z nedostatku tvé představivosti.
Reiko,
kdy jsi ve skutečnosti někoho zabila?
Když to uděláš,
přidám ti 100 milionů jako bonus k honoráři.
Co ty na to?
Jestli to stejně neuděláš…
Dobře.
Udělám to.
Nech mě.
Tak tedy.
Zítra na vás spoléhám.
Jo, to bych ocenil.
Budeme tam za 30 minut. Ahoj.
Znám jednoho holiče.
Můžeme mu věřit?
Dokáže udržet tajemství.
Býval jakuzou.
Ve vězení si udělal holičský průkaz.
To zrovna neuklidnilo! Jsem nervózní!
Pospěšme si.
20.LISTOPAD POTVRZENÍ TOTOŽNOSTI
INSPEKCE MAJETKU KONEČNÁ SMLOUVA
5:45 CHRÁM KOUAN-JI , TAKANAWA
Takumi, jeptiška opustila chrám.
Rozumím.
Co říkal?
Právě odešla z chrámu.
Chápu.
Musí být šťastná.
Konečně bude mít sex s mužem, kterého miluje.
Určitě je dost vlhká.
Hele, musíš bejt nechutnej hned po ránu?
Páni.
Jako sexy jeptiška vypadáš dobře. Začínám bejt žhavej a otravnej.
Zabiju tě.
Sluší ti to.
Děkuju.
Je Takešitův poskok na letišti?
Ano. A řekl, že najal někoho na Okinawě, aby na ně dohlížel.
Mimochodem, jak se má Takešita? Dlouho jsem ho neviděl.
Dokud nebudou peníze převedeny, nemá moc práce.
Asi se někde ukrývá.
Snad nebude brát další divné drogy.
Můžeme mu věřit s praním?
Jo.
Harrison se ho nejspíš zeptal.
Co dělá Harrison?
Myslím, že čeká v pokoji jako vždy.
Takže, Reiko,
zkusíme to ještě jednou.
Fajn.
Kaede.
-Ahoj! -Promiň, jdu pozdě.
- Cože? - Co?
- Vypadáš skvěle. - Děkuju.
- Půjdeme? - Jo.
Díky.
OSVĚDČENÍ O PEČETI
OSVĚDČENÍ OBCHODNÍHO ÚŘADU
ŘEDITEL HISAO ABEKAWA
TAKAŠI AOJAGI
Dobře, projdeme to ještě jednou.
Kdo jsi?
Nacumi Kawaiová.
Řekni mi své datum narození.
Třetího července, rok Showa 51.
Jaký rok v západním kalendáři?
Je to rok 1976.
- Znamení? - Drak.
Adresa?
Takanawa 5-22-6, Minato.
Sídlo?
Stejné jako moje adresa.
Čím začneme?
Požádal jsem někoho, aby nám zařídil auto a hotelový pokoj.
Měli by nás vyzvednout.
- Vy jste Kaede? - Ano.
Těší mě. Poslali mě sem, abych se vám věnoval.
Díky. Těší mě.
Auto mám tamhle. Pojďte za mnou, prosím.
- Vážně? - Jo.
Málem bych zapomněl. Dostal jsem zprávu z Tokia.
- Jo. - No,
řekli mi, ať ti něco dám v soukromí.
- Vážně? - Ano.
Nacumi. Potřebuju na záchod. Počkáš tu?
Záchod je… tamhle.
- Díky. - Jo.
Jdeme na to.
- Ano, pane. - Ano.
Takže,
co to je?
Jen jsem ti to držel.
Prostě prachy.
Nejspíš kvůli tomu, abys zaplatil náklady.
Aha, chápu.
Mimochodem, je tu pořád ještě horko?
Asi jo.
Asi už ti to bylo řečeno, ale tohle místo vážně neznám…
Nedívej se na mě. Poslouchej.
Podívej.
Tvůj přítel je mrtvý.
Nedívej se na mě.
Jestli nechceš skončit jako on, tak mě pozorně poslouchej, jo?
Tady máš a vrať se zpátky.
TOKIO/HANEDA
Letí ti to za 20 minut. Stihneš to, ale o chlup.
Tak si pospěš.
Jo…
Copak?
Je K-Kaede…
Je…
Vidíš?
Už tě nepotěší.
Pokud si nepohneš, skončíš jako on.
A do kterého supermarketu často chodíš?
Peacock na kopci Isaragozaka nebo Queens Isetan na stanici Šinagawa.
A kdy byl Kouan-ji inaugurován?
Co? Inaugurován?
V roce postavení chrámu.
Nevím.
To jsem neměla na seznamu otázek.
Ne, musíš si to pamatovat.
Možná se tě zeptají v neformálním rozhovoru.
Ale v dějinách nejsem moc dobrá.
Byl postaven v roce 1636, Kan'ei rok 13.
Byl postaven v roce 1636, rok Kan'ei 13.
Kdy to bylo? Období Sengoku?
- Bylo… - To bylo období Edo.
V době mincí Kan'ei Tsuho, se narodil předchůdce našich peněz.
Jak to mám vědět?
Když přijde něco neočekávaného, máš mě krýt.
Nauč se to nazpaměť.
Je toho víc?
Co?
Sochy Buddhy?
Ano.
Vážně?
Ano, vážně. Hlavně ty vzadu…
- Haló? - Takumi?
Ano.
Došlo k neočekávané situaci.
Copak?
Nacumi Kawaiová se vrací z Okinawy do Tokia.
Cože?
Co tím myslíš?
Nemám čas to vysvětlovat.
Letí v 10:05 z Nahy, do Hanedy dorazí ve 12:10.
Pokud se vrátí přímo do Kouan-ji, bude tam za 40 minut.
To budeme zrovna v chrámu.
Zařiď, že se s ní nepotkáte.
Vydrž. Proč se tohle děje?
Nemám čas to vysvětlit.
Každopádně
dokončete potvrzení totožnosti u Sekiya
a prohlídka budovy bude do 12:45.
Ano, ale jak?
Improvizuj.
Rozumím.
Copak? Co se děje?
Nacumi Kawaiová jede do Tokia.
- Cože? - Co?
Vždyť tam teď dorazila!
Nevím proč, ale jestli přijede hned do Hanedy, možná ji potkáme v Kouan-ji.
To se nemůže stát!
Co když nepůjdu do chrámu? Můžeme to potvrdit tady.
Ne. Po potvrzení totožnosti je prohlídka nemovitosti a chrámu.
To všechno je podmínka smlouvy se Sekiyem.
Tak tu schůzi urychli.
Ne, v této fázi by bylo riskantní ukázat další podezřelé chování.
Co uděláme?
Sejdeme se včas.
Tak jo,
ale proč se Kawaiová vrací?
Dělej a zabij mě.
Jo.
To je samozřejmé.
Ale než to udělám, chci se tě zeptat na pár věcí.
Cože?
Tvrdě jsme dřeli a vrchol je konečně na dohled.
Tak proč ses najednou rozhodl přeříznout kámošům lano?
Ani ty už se nedostaneš bezpečně dolů.
„Kámošům“?
Nikdy jsi nás za ně nepovažoval.
To není pravda.
Jste pro mě vzácní přátelé.
Neuměl bych vyšplhat na tak vysokou horu sám.
Já vím.
Jakmile jsi měl peníze od Sekiya, chtěl jsi mě zabít, co?
Proto jsi mi nechal ty peníze a souhlasil s mými příplatky.
Nikdy jsi mi nechtěl zaplatit.
Proto jsem ti chtěl zkazit plán
a zabít tě dřív, než zabiješ ty mě.
Ale jsem ohromen.
Ty jsi to čekal a celou dobu mě sledoval.
Je tolik způsobů, jak umřít.
Mohl bys mi střelit perník, aby to vypadalo, že jsem se předávkoval.
Něco takovýho, ne?
A vsadím se, že si to nahraješ a budeš na to koukat s drahou whisky
a tvrdým pérem ty zasranej úchyle!
Pleteš se.
Jasně, o tvém sestupu z hory jsem se rozhodl během našeho výstupu.
Ale bylo nutné, abys pracoval až do poslední chvíle,
tak jsem vyčkával.
Nicméně jsem nečekal, že toho hostitele zabiješ,
takže teď konečně nadešel čas.
Takže se nepletu.
Předávkování?
Neslušelo by ti zemřít takovým předvídatelným způsobem.
Nekompenzovalo by to tvou zradu.
Použiju ten nejvíc fyzický,
nejprimitivnější,
a sexuálně nejuspokojivější způsob, jak to udělat.
Nechápu, co říkáš…
Tak jdeme.
Je těžké v tom chodit. Hej, vypadám jako pravá?
To bude v pořádku.
Co je se skutečnou Kawaiovou?
Poslal jsem Oročiho na letiště Haneda.
Oročiho? Myslíš Takešitova poskoka?
Jo. Bude sledovat Kawaiovou, až dorazí, a přinejhorším ji zdrží.
Jasně. Tohle bude fungovat, dokud se neukáže.
Moc se mi nechce dělat cokoli náročného.
Tudy.
- To je zlověstné. - Co?
Měl jsem tu svatbu.
Cože? Vážně?
Jo a byl to začátek pekla.
Jsou tady.
00:02 PONDĚLÍ, 20. LISTOPADU
Haló?
Ahoj, tady Kubota. Jak to jde?
Našel jsem toho podvodníka, Saekiho, který utekl na Filipíny.
Cože?
Zjistil jsem něco zajímavého.
Říkám si, proč mě Tatsu nevyužil dřív.
Co tím myslíš?
Co?
Paní Kawaiová,
za to, že jste si na nás ve vašem nabitém programu udělala čas
mockrát děkujeme.
- Děkuji. - Děkuji.
Taková příležitost…
Hele,
proč tyto formality nevynecháme?
Slečna Kawaiová se od rána cítí špatně.
Nebyla před tolika lidmi už pár dní,
nemluvě o tom, že musíme jít do chrámu.
Jistě…
Prosím, pokračujte.
Představím se. Jsem Kodama, soudní zapisovatel.
Jdeme na to, paní Kawaiová.
Smím potvrdit vaši identitu?
Ano.
Děkuju.
- Prosím, ověřte si to. - Děkuju.
Jste v pořádku?
Podívám se.
NACUMI KAWAIOVÁ
Slečno Kawaiová, je vám zima?
Ne, ale děkuju.
Jste Nacumi Kawaiová?
Ano.
Zeptám se vás na několik otázek.
Vaše datum narození.
Třetího července, rok Showa 51.
Vaše znamení?
Rok draka.
Řekněte mi svou adresu.
Takanawa 5-22-6, Minato, Tokio.
OROČI
Sídlo?
Stejné jako má adresa.
Omluvte mě.
Děkuju.
Přejdeme k další otázce.
Váš řidičák…
Haló?
Kawaiová vystoupila z letadla.
Cože? To je moc brzy.
Let přistál dřív, než měl. Co teď?
Mám ji unést?
V Tokiu.
Děkuju.
Přejdeme k další otázce.
Udělej to.
Jasně.
Povězte mi o své rodině.
Žiju sama.
- Sourozenci? - Pardon.
Ne, žádní.
Pohyb!
Řekl jsem pohyb!
Stojíš v cestě! Pohyb!
Udělejte místo! Hej!
Z cesty!
Pohyb!
Hej! Pohyb!
Prosím jeďte.
Hej!
Sakra!
Řekněte mi jméno chrámu, ve kterém sloužíte.
Chrám Kouan-ji.
Jak se to píše v kandži?
Kou je „světlo“, jako v „buddhistické chýši“ a pak chrám.
Jaké číslo rezidentní kněžky máte?
Dvacet…
Ano, prosím?
- Utekla! - Dvacet…
- Dojedu ji taxíkem! - Dobře.
Pohyb! Stojíš mi v cestě!
Za tím autem!
- Cože? - Rychle!
Ano, pane.
Děje se něco?
Jsem 21. místní kněžka.
Omlouvám se.
Tohle bude poslední otázka.
Jde o chrám, kde bydlíte a kde sloužíte jako kněžka.
Ve kterém roce byl Kouan-ji inaugurován?
Cože?
Paní Kawaiová,
v kterém roce byl chrám postaven?
Ach…
Ano.
Bylo to v období Edo…
Sengu…
Nestačí to už?
Normální člověk by si přesné datum nepamatoval.
Ano, ale musíme potvrdit…
A co ty?
Pamatuješ si, kdy vznikla advokátní kancelář, kde pracuješ?
Ty ne, že ne?
Zeptám se i vás.
Víte, kdy byl Dům Sekiyo založen?
No…
Už teď se necítí dobře.
A kromě toho ji vyslýchají lidé, se kterými se vidí poprvé.
Je zmatená a nemůže zodpovědět ani to, co ví.
Pane Aoyagi, nestačí to?
Říjen roku 1963.
Co?
Sekiyo Juken, předchůdce současného Domu Sekiyo,
změnil obchodní jméno.
Chápu.
Paní Kawaiová,
prosím o odpuštění hrubosti.
Upřímně se omlouvám, jestli jsme vás urazili.
Ale my se na tyto otázky vždy ptáme
a nikdy jsme neměli v úmyslu…
Rok Kan'ei 13.
Kouan-ji byl inaugurován…
v roce 1636.
Rok Kan'ei 13.
Můžeme to ukončit?
Jistě. V pořádku.
Děkuju.
Tím je potvrzení totožnosti dokončeno.
Paní Kawaiová, musíte být unavená. Díky moc.
INAUGURACE KOUAN-JI ROK 1636
Páni! Vážně jsem myslela, že umřu.
Měla ses víc učit.
Skoro jsi řekla „Sengoku“, že?
Období Sengoku v období Edo? To nedává smysl.
Sklapni.
Díky, Takumi.
Jdeme na prohlídku nemovitosti
a půjdeme do chrámu.
Kde jsi?
No…
Kde to jsme?
Co? Jsme u Showajimy.
Showajima.
Uvízli jsme v zácpě.
A taxík Kawaiové?
Asi pět aut před námi.
Myslím, že teď budeme chvíli stát.
Rozumím. Sleduj ji.
Jasně.
Dobře! Konečně nám štěstí přeje.
Kdyby ne, měli bychom potíže.
Gotó. Jsou přímo tam.
Jejda.
Od prvního do třetího patra budeme mít restauraci,
a od čtvrtého do třináctého patra budeme mít kanceláře.
Nad tím, od 14. do 21. patra, uvažujeme o tom, že postavíme hotel.
To zní jako velká budova.
Ano. Je to blízko na letiště…
To je tak únavné.
…myslíme, že to bude oblíbené zařízení.
To je úžasné.
Haló?
Takumi, je to zlý! Sjeli jsme z dálnice!
Není tu žádný provoz!
Ale ne, ujíždějí.
Jeď! Dělej!
- Nemůžeme. - Jeď!
- Co to děláte? - Jeď!
Překlad titulků: Rudolf Havlík