Курамочі.
Маєш хвилинку?
Так.
Скажи мені чесно.
-Як далеко ви з Тацу зайшли в тій справі? -Якій?
Я знаю. У справі земельних аферистів.
Не ліз, бо він майже на пенсії.
А він продовжував розслідування в мене за спиною,
хоча не було заяви про злочин.
Тепер усе одно.
Надаси звіт до кінця завтрашнього дня.
Я не вірю,
що це було самогубство.
Що?
Я впевнена,
що Тацу не вбив би себе.
Що ти таке кажеш?
Є звіт поліції і передсмертна записка.
Це самогубство.
Я давно знав, що його мучить хвороба.
Розумію, що ти відчуваєш, але Тацу…
Гаррісон Яманака.
Тацу мені розповів.
Земельний спекулянт недавно. Власник із Шімбаші пів року тому.
Самозванець з Ебісу.
Він сказав, що до всіх цих убивств причетна банда аферистів Гаррісона.
Хіба Тацу не міг перед смертю того дня
якимось чином вийти на Гаррісона Яманаку?
Хіба Гаррісон Яманака не міг убити його й представити це як самогубство?
Говори тихіше.
Перевірю історію викликів на телефоні Тацу.
-Я забороняю. -Чому?
Немає потреби.
Почнімо.
Не хвилюйся.
Відповідай, як ми вчили, і все буде добре.
Ясно.
Можеш зняти капелюха?
Нічого собі. Ідеально.
Назви своє ім’я.
Нацумі Кавай.
-Коли народилася? -Третього липня 51-го року Шьова.
-Знак зодіаку? -Рік дракона.
Адреса?
Так…
Таканава 5-22-6,
Мінато, Токіо.
Що думаєте?
Розкажи про свою родину.
Добре грає.
-Я живу сама. -Так.
Дуже добре.
Отже, вирішено?
Так.
Як називається храм, де ти працюєш?
Коуан-джі.
Як це пишеться на канджі?
Це символи канджі, що означають «світло» й «буддійська хата»,
а наприкінці слово «храм».
ТОКІЙСЬКІ АФЕРИСТИ
Земельні аферисти крадуть великі гроші, видаючи себе за землевласників,
які хочуть продати землю. Для цього вони підробляють документи.
Банда аферистів складається з ватажка,
перемовника, інформатора,
юриста, підроблювача документів
і координаторки з кастингу самозванців.
Щоб виманити мільярди єн,
вони використовують точні й високопередові злочинні прийоми.
«Секійо» зустрінуться для знайомства за десять днів, 20 листопада.
Це буде в кафе у вестибюлі готелю «Шірокане Ґранд».
Ми з Ґото, а також самозванка на роль Нацумі Кавай будемо там.
А Абіру?
Скажемо, що Нацумі наполягає, щоб було якнайменше людей.
Вона зможе належно відповідати на реальній зустрічі?
Життя її сина під загрозою, тож вона впорається.
І вона кмітлива.
Гадаю, знайомство триватиме десь пів години.
Потім поїдемо в храм Коуан окремо в таксі й нашому «лексусі»,
покажемо їм землю і паркінг,
а в кінці запросимо в храм.
Якщо впустимо їх у храм, у них не буде причин сумніватися.
А як із замками?
Спорядив туди Орочі. З минулого місяця працює там садівником.
Будь-коли зможе замінити замки від брами, головної зали й кабінету.
Ти молодець. Знову став самим собою?
Роблю те, за що платять.
Що? Ви домовилися про платню?
-Три мільярди? -Так.
Днями в нас була чемна розмова.
Тепер у мене більше роботи.
Ти про що?
Він замість мене відмиє отримані від покупця гроші.
Сума величезна, тому мої звичні механізми можуть лишити небажані сліди.
Це нечесно. Решта отримає, як зазвичай.
Ми теж заслуговуємо на бонус.
Стуліть пельки!
Ви робите те саме, що й завжди.
Відмиваючи гроші, я більше ризикую, що мене спіймають.
І? Що потім?
Лишимо Таніґучі в храмі,
а самі з Ґото поїдемо в офіс «Секійо».
Там до нас приєднається Абіру
й підпише договір купівлі-продажу між «Абіру Холдинґс» і «Секійо».
Як справи в «Секійо»?
Це десять мільярдів єн.
Їм не треба час на схвалення?
Сказали «Секійо», що вони зустрінуться з Нацумі Кавай,
тільки коли отримають схвалення керівників.
Як я вже казав,
схоже, що «Міцуї», «Токю», «Морі» й «Сумітомо» вже знають про цей об’єкт,
тому треба оперативно покінчити з процедурою схвалення.
Власниця бажає якнайшвидше продати цю землю,
тож можемо проґавити об’єкт, якщо не поворушимося.
Постривай.
Це неможливо.
Схвалити 11 мільярдів за два тижні? А правила компанії?
Я ще не закінчив.
Операції на понад 10 мільярдів схвалює рада директорів.
Часу мало.
Справа термінова.
Що?
У нас уже було кілька випадків,
коли невідкладні рішення
ухвалювали топ-керівники, наприклад, гендиректор,
оминаючи раду директорів.
Це все були першокласні об’єкти,
тому ми проігнорували правила й вартість,
щоб це майно не перехопили наші конкуренти.
Я вже розповів гендиректору Абекаві про цей об’єкт,
і він його дуже зацікавив.
Таким чином, це не просто термінова справа.
Вона на порядку денному в гендиректора.
І той факт, що гендиректор зацікавлений особисто,
свідчить про найвищий пріоритет для компанії.
-Ти втягнув у це гендиректора? -Нічого такого я не робив.
Кажу так, бо об’єкт вигідний.
На нашій зустрічі кілька днів тому
мене запевнили, що власниця продасть, коли матимемо схвалення.
Проте об’єкт можуть продати й конкуренту, якщо ми довго вагатимемося.
Ти впевнений?
Ти все чув.
Хіба це не ризиковано?
Можеш казати конкретніше?
Цей брокер «Абіру Холдинґс» сумнівний.
Ми не мали з ними справи.
У них є відділ нерухомості, та починали вони з одягу.
-Вони надійні? -Кредитна історія в них чиста.
Крім того, юристкою в «Абіру Холдинґс» працює дружина законодавця з ЛДП Табусе.
Певно, ти знаєш, що парламентар Табусе лобіює інтереси забудовників.
Але платити брокеру мільярд — це абсурд.
Посередник отримує мільярд. Це не дивно?
Це справа землевласниці й Абіру. Нас це не стосується.
А власниця землі?
Чому не зустрівся з нею?
Почитай звіт.
Не прийшла через хворобу.
Я перевірив довіреність, її паспорт і посвідчення водія.
Як можна купувати землю,
не познайомившись із власницею і не перевіривши її особу?
Ми домовляємося про зустріч.
Може, ми схвалимо після зустрічі?
А якщо вона комусь продасть, бо ми затягнули?
Хто відповідатиме за це?
-Упевнений, що це не афера? -Що?
Що як це земельна афера?
Об’єкт не виставляли на продаж.
А ці документи? Усе це?
Що як це підробка самозванців?
Не може бути.
Ти ж і сам знаєш.
У Токіо зросло число афер із землею через Олімпійські ігри.
Пам’ятаєш той об’єкт в Ебісу?
Наша земля — інший масштаб.
Величезний об’єкт вартістю понад десять мільярдів.
Срані аферисти не пішли б на це.
Як я вже казав,
президент зацікавлений у ньому, тому не лізь.
Розкажи голові правління.
Але щодо майна всередині країни останнє слово за гендиректором.
Не забув?
І попереджаю тебе.
Проєкт урбанізації в Казахстані
за ініціативою голови правління, до якого підлещуєшся, значно сумнівніший.
-Що? -Маю однокурсника в МЗС.
Підрозділ Росії.
Він розповів,
що може бути збройний конфлікт.
І ще дещо.
Чи зможемо ми виманити справжню Кавай із дому в день знайомства?
Наш план не спрацює, якщо вона буде там.
Це не проблема.
Того ранку вона вирушить у подорож.
У подорож? Куди?
Окінава?
Так. Що скажеш?
Чому так раптово?
Знаєш, я зрозумів дещо.
Що зрозумів?
Наскільки ти важлива для мене.
Вибач, що змусив тебе так довго чекати.
Хочу кохатися з тобою, але як годиться,
де будемо тільки ти і я.
Але…
Ти мені не довіряєш?
Ні, я не це мала на увазі.
Просто все так раптово.
Я думаю покинути цю роботу.
-Справді? -Так.
Я заощадив достатньо грошей, тож хочу започаткувати справу, яку хотів.
-Що? Яку?
Не глузуватимеш?
Не буду.
-Заклад із гамбургерами. -Гамбургерами?
Так. Таких зараз багато в Токіо.
А я хочу відкрити щось на кшталт A&W або Jef в Окінаві, тож…
Мабуть, не чула.
Атмосфера й гамбургери, як у справжній американській закусочній.
Їв такі бургери весь час удома.
Чорт, це смакота.
-То ти з Окінави? -А я тобі не казав?
Ні, не казав.
Завжди хотів відкрити такий ресторан у Токіо.
Для такого, як я, ця робота — єдиний спосіб заробити гроші.
Тому вирішив накопичити 100 мільйонів єн і спробувати.
Це твоя мрія.
Саме так. Це моя мрія.
А поїздка в Окінаву
стане першим кроком на шляху до цієї мрії.
Ясно.
Тому я хочу, щоб ти поїхала зі мною.
Чекай. Усе це через гроші?
Та годі тобі. Зовсім не тому.
Не будь дурною.
Ти була моєю найбільшою підтримкою на шляху до досягнення мрії.
Зрозуміло.
Хочу віддячити тобі.
І, як я вже сказав,
хочу зайнятися з тобою коханням.
-Добрий вечір, Каеде. -Добрий вечір.
Я все влаштував. Усе добре.
Добре. Ось.
У тебе ранній рейс. Не пропусти.
І що мені робити, коли приземлюся?
Ми забронювали машину й готель. З рештою сам розберешся.
Але я не знаю Окінави. Вона нічого не запідозрить?
З якого ти міста родом?
Кумаґая, що в Сайтамі.
-Це ж біля Токіо. -Вибач.
Підіть до тих гамбургерних, а потім розслабтеся в готелі.
Пані Кавай це більше сподобається.
Дай їй усе, що вона на хрін захоче.
Зрозумів.
І навіть не думай утекти.
Ми наймемо хлопців, які стежитимуть за тобою весь час.
Ясно.
Каеде, я тобі довіряю.
Завжди будь із пані Кавай усі ці три дні.
Добре.
Мені сказали, що його речі з роботи повернуть за деякий час.
Це все, що маю.
Зрозуміло.
Слухайте,
можна поставити вам дуже делікатне запитання?
Скажіть чесно, що ви думаєте.
Про Тацу.
-Що? -Гадаєте, це було самогубство?
Не знаю.
Чому?
Справді, те, як він помер, можна інтерпретувати лише як самогубство.
І він лишив записку.
Донька вважає, що це самогубство.
Але, як на мене,
є щось таке, що видається непереконливим.
Розкажіть.
Записка.
Читали її?
Так.
Коли до мене прийшли вперше,
я була шокована й не бачила все так, як зараз.
Я не можу це пояснити, але не схоже, що її писав він.
Це точно почерк мого чоловіка.
Але щось у ній не так.
Що не так?
Щось дивне.
Вибачте. Не можу пояснити нормально.
Усе гаразд.
Принесу вам ще кави.
Так, дякую.
Чоловік ніколи не розповідав про роботу.
Але дещо він мені таки сказав.
Сказав, що як у ході розслідування від помре підозрілою смертю,
я маю з деким зв’язатися.
МАСАШІ КУБОТА
Але це ж…
Точно віддасте мені?
Не суперінтенданту Хабі чи…
Чоловіку не подобався Хаба.
Справді?
Не подобався?
-І мені теж. -Що?
До шлюбу я теж працювала в Другому відділі.
-Справді? -Так.
Була офісною працівницею, а не поліціянткою.
Зараз я б це назвала
сексуальним домаганням із боку Хаби.
Тому лишаю це вам.
І ще одне.
За кілька днів до смерті чоловік дещо вивчав тут уночі.
Думаю, тоді й зробив ці нотатки.
«АБІРУ ХОЛДИНҐС»
Простіше кажучи, я продаю інформацію.
Зрозуміло.
Колись я був незалежним журналістом таблоїдів.
Але розслідуючи один фінансовий злочин, сам потрапив у біду.
Мене викрали, якудза хотіли вбити, але Тацу мене врятував.
Відтоді він завжди наглядав за мною,
а я давав інформацію зі злочинного світу.
Отакі були відносини.
-Ясно. -Отже, він більше не з нами?
Як ви з його дружиною і підозрюєте,
Тацу ніколи б не вкоротив собі віку.
Закладаюся, що йому погрожували, і він стрибнув.
Ви про що?
Про це розповідають у ЗМІ. Такі собі «загадкові самогубства»
Свіжий приклад.
Пам’ятаєте керівника «Лайвдор»?
Знайшли мертвим у капсульному готелі з розрізаним животом.
Так.
Зрештою, це визнали самогубством, але його вбили.
У кримінальному світі є люди, що холоднокровно чинять такі злочини.
Людей заганяють у кут і змушують їх померти.
Кажуть: «Якщо не помреш, ми вб’ємо твою сім’ю. Що обереш?»
Можна сказати, що вибір екстремальний.
Я впевнений, що саме так убили Тацу.
І?
Що мені робити? Я зроблю будь-що.
Відтепер ми з вами…
Я можу лише зібрати інформацію.
І це не робота. Ми зробимо це заради спокою душі Тацу.
Вважайте це моїм подарунком на похорон. Грошей я не візьму.
Розкажіть усе про останню справу Тацу.
Тацу шукав чоловіка на ім’я Гаррісон Яманака.
Гаррісон? У нього недобра слава.
То що?
Є деякі труднощі, зокрема внутрішній процес затвердження в «Секійо»,
але ми майже готові.
Я не про це.
«Порт-Еллен» 1979 року, перший реліз.
Дистильовано в рік твого народження на острові Айла в Шотландії.
Рідкісне. Палкі любителі віскі з усього світу скуштували б бодай краплю.
Ясно. Вибач.
Так, воно смачне,
але не сказав би, що варте такої уваги.
І це нормально.
Цінність речей із часом змінюється.
Винокурню «Порт-Еллен» закрили в 1983 році.
Тоді таке віскі в Шотландії продавали за 3400 єн за пляшку.
Проте недавній бум на віскі зробив із нього щось цінне й ексклюзивне.
Затяті поціновувачі з усього світу готові купити «Порт-Еллен» за захмарною ціною,
адже його більше не виробляють.
Однак
більшість із них, мабуть,
і не знають його справжнього смаку.
У такому разі
за що ж вони платять?
За дефіцит продукту?
Звісно, за це теж.
Припустімо, що ця пляшка «Порт-Еллен» здатна розмірковувати.
Чи усвідомлює вона свою дефіцитність?
Те саме стосується землі.
Споконвіку всі землі існували такими, як вони є.
Дикі тварини, може, і відчували територію,
але не мали бажання володіти.
Кажуть, що люди — це тварини чиї інстинкти були знищені,
але натомість ми маємо інтелект.
Інтелект став основою цивілізації.
Він поставив нас на щабель вище за все живе.
А згодом
призвів до створення такого жахливого світу.
І найбезглуздіше із цього — наша зацикленість на володінні землею.
За своєю природою земля не належить нікому.
Попри це, концепція володіння землею зародилася в головах людей
і привела нас до нескінченних війн і вбивств.
Простіше кажучи, історія людства — це історія боротьби людей за землю.
Земля зводить людей із розуму.
І в такому випадку
в самої землі
може розвинутись інстинкт знищувати людство.
Можливо, ти маєш рацію.
Вибач, що набридаю своїми нісенітницями.
Зовсім ні.
У мені говорить «Порт-Еллен».
Колись,
я сподіваюся, ти поділишся зі мною
справжньою причиною, яка змусила тебе погодитися стати земельним аферистом.
Колись.
Сподіваюся, скоро.
19 ЛИСТОПАДА РІЧНИЦЯ СМЕРТІ
Що? Що ти маєш на увазі?
Кажу, що чотири топ-директори не схвалять наш запит на покупку.
Чому це? Гендиректор не погодить без їхнього схвалення.
-Через Сунаґу. -Що?
Схоже, Сунаґа ходить до директорів
і розповідає, що це сумнівний об’єкт.
Босе, якщо чесно, мене ще дещо турбує.
Що таке?
Думаю, усе ж досить ризиковано отримувати схвалення до перевірки особи власниці.
Що я можу? Власниця не прийшла.
Казали, що приведуть наступного разу.
Перевіримо її особу потім.
А що, як до зустрічі з нею
ми візьмемо отримані копії її документів і покажемо їх сусідам,
щоб переконатися, що на фото — Нацумі Кавай?
Гадаю, це не зашкодить.
Так і зробимо.
Ні, чекай.
А якщо вона дізнається і образиться?
Гадаю, таке можливо…
Вибачте. Я на секунду.
ПАНУ ТАКАШІ АОЯҐІ
Алло.
«СЕКІЙО ХАУС ҐРУП»
-Вітаю. Сідай. -Так, пане.
Є про що прозвітувати?
Авжеж.
Стосовно альтернативної ділянки.
Нам вдалося домовитися про підписання угоди за два тижні.
Але нам потрібні дозволи директорів…
Хіба це не терміново?
У чому затримка?
Чудова ділянка. Немає проблем із розташуванням чи умовами.
Крім того, це наша можливість приєднатися
до забудови, де домінують «Токю» і «Японська залізниця».
Саме так.
-Але проблема в тому, що… -У перевірці особи?
Що? Так, авжеж.
У нас невдовзі запланована з нею особиста зустріч, але…
Треба дозвіл компанії?
Так.
Такий компроміс.
Власниця готова зустрітися після внутрішнього схвалення.
Пане директоре, знаю, що це суперечить процедурі,
але можна спершу отримати ваше схвалення?
У жодному разі.
Це суперечить правилам компанії.
Знаєте, що двоє з тих чотирьох директорів належать до кліки голови правління?
Так.
Однак
змінити порядок схвалення — це варіант.
Перепрошую?
-Відвези нас до Таканави. -Так, пане.
Хочу теж подивитися на цю землю.
Нічого собі, величезна.
Цей паркінг і ділянка під спорудою, що за тією стіною, разом
3200 кв. метрів.
Ага, можна звести щось масштабне.
Що ж, я відвідав і оглянув цей об’єкт.
-Зазнач у примітці до запиту на схвалення. -Добре.
Скажеш, що возив мене на об’єкт і я його бачив на власні очі.
Зрозумів.
Якщо директори дізнаються, що ви вже оглянули об’єкт,
вони змушені будуть його схвалити.
Потім я дам свою згоду після їхньої, і ми зітремо примітку.
Так ми зможемо дотриматися стандартної процедури схвалення.
-Дуже вам дякую. -Авжеж.
Справді дивовижна ділянка.
Майже закохався в неї.
Відчуваю запах грошей.
ЗАПИТ СХВАЛЕННЯ
ГЕНДИРЕКТОР АБЕКАВА ВІДВІДАВ І ОГЛЯНУВ ОБ’ЄКТ З АОЯҐІ.
ЗАТВЕРДЖУЮ
Босе! Схвалення!
Схвалено! Гендиректор теж дав дозвіл!
Чудово.
У нас вийшло! Змінили ситуацію саме вчасно!
Але юридичний відділ усе одно скиглив!
Не зважай.
Негайно зв’яжися з «Абіру».
Добре. Післязавтра. 20 листопада опівдні, як і планувалося,
підтвердимо особу власниці, оглянемо разом із нею об’єкт
і в офісі оформимо угоду.
Ми молодці!
Так, пане. То що нам робити?
Поговорити із сусідами й показати їм її фото, як планували?
Що? Забудь про це.
У нас повно роботи.
Так, пане.
Увага всім! Ми отримали схвалення в компанії!
-Справді? -У нас вийшло!
Так!
Ми це зробили!
Так, чудова новина.
-Вітаю! -Ви молодці.
Відділ розвитку впорався!
Ми це зробили!
Нам вдалося!
Гарна робота.
Отакої, та це ж дивовижно.
Так. Тоді до зустрічі післязавтра. Так.
Ага. Чекайте на нас в офісі «Секійо», пане Абіру.
Що ж, гадаю, ми будемо там о 14:00.
Так, звісно. Добре, до побачення.
Так!
Велика здобич потрапила прямісінько в пастку.
Тепер вони від нас не втечуть.
Що ти робиш? Ти мене лякаєш.
Що ж, піду виконаю свій ритуал на удачу.
Куди це ти?
Маю відновити розум і тіло перед величезною оборудкою.
Час для трійничка в Йошіварі.
Ти огидний.
До зустрічі.
Що ж, піду теж побавлюся з хлопчиками.
Таніґучі готова?
Зустріну завтра на станції Шінаґава, і вона буде зі мною в готелі.
Ти забронював?
Авжеж. Люкс.
Дякую. Що ж, до зустрічі, хлопці.
Бувай, Рейко.
-А як у нас справи? -Усе майже готово.
«Майже»?
Трохи непокоїть якість фальшивого паспорта.
Попрошу Наґая завтра його підкорегувати.
Повернуся ввечері. Будь ласка, глянь.
«АБІРУ ХОЛДИНҐС»
Не треба води. Я буду колу.
Звісно.
Знайшли щось про… Як їх там? «Абіру…
«Абіру Холдинґс».
Точно.
З’являлися ці земельні аферисти-негідники?
Ні.
Цікаво, на яку землю вони замахнулися.
А ви, пане Кубото?
-Дещо нарив. -Що?
Треба час, щоб розкопати щось,
тому почав із Такумі Цуджімото, бо ми вже знаємо, хто він.
Знайшов афериста, який обдурив їх із батьком.
А ви спритний.
Спеціалізуюся на регіоні Йокогами.
В афері представився Нішітані, але справжнє ім’я — Кадзума Саекі.
Поліція його не спіймала, тому думаю, що він утік із країни.
Я знайшов брокера з тієї справи.
Дідько, це було зовсім не дешево.
Після справи з Цуджімото
він потрапив у халепу й утік до Маніли з фальшивим паспортом.
До Маніли?
Вічне кліше, що злочинці шукають притулку в Південно-Східній Азії.
І що це була за халепа?
Я не знаю подробиць,
але втік, бо хтось намагався його вбити.
Знаю одного члена дрібної банди в Манілі, тож попрошу його копнути глибше.
Він теж утікач, бо когось убив.
Отакої. Не кажіть нікому.
Але цей Саекі, мабуть, жодним чином не пов’язаний із Тацу.
Розслідуючи такі справи, треба хапатися за будь-які зачіпки.
Історії, які здаються не пов’язаними, іноді можуть перетинатися.
То що? Який у вас план, пані Курамочі?
Далі стежити за компанією?
Ні.
Завтра зроблю наступний крок.
ШІОРІ, ТОШІМІ
Пане Такумі Цуджімото?
Я так і думала,
що ви прийдете на річницю смерті дружини й сина.
Вибачте, а ви хто?
Поліція.
І що вам від мене треба?
Пів року тому
сталась оборудка із землею в Ебісу, де аферисти виманили мільярд єн.
Знаєте щось про це?
-Нічого. -Брехня.
У тій афері ви видали себе за фальшивого консультанта Хідео Іноуе,
використали власника-самозванця і виманили в компанії гроші.
Ви земельний аферист.
Переклад субтитрів: Ольга Ковальова