Kuramochi.
Har du en minut?
Ja.
Låt mig fråga dig rakt ut.
-Hur långt kom du och Tatsu med ert fall? -Va?
Jag känner till det där med svindlarna.
Han skulle ju gå i pension,
men han fortsatte utreda bakom min rygg trots att inget brott anmälts.
Hur som helst, lämna in en rapport om det imorgon.
Jag tror inte…
…att det var självmord.
Va?
Inte en chans
att Tatsu tog livet av sig.
Vad pratar du om? Du läste rapporten och självmordsbrevet.
Det var självmord.
Jag hade känt till sjukdomen en tid. Det var rätt illa ett tag.
Jag förstår dina känslor, men Tatsu…
Harrison Yamanaka.
Tatsu berättade.
Fastighetshajen vi hittade. Shimbashi-markägaren ett halvt år sen.
Ebisu-bedragaren.
Han sa att Harrisons svindlargrupp kan vara inblandad i alla dessa mord.
Tänk om Tatsu kom i kontakt med Harrison Yamanaka dagen han dog?
Kan inte Harrison Yamanaka ha fått ett mord att se ut som ett självmord?
Sänk rösten.
-Låt mig kolla hans samtalshistorik. -Nej.
Varför inte?
Det är inte nödvändigt.
Okej, då börjar vi.
Oroa dig inte.
Svara som vi har övat, så går det bra.
Okej.
Kan du ta av dig hatten?
Wow. Det är perfekt.
Okej, säg vad du heter.
Jag är Natsumi Kawai.
Födelsedatum?
Den 3 juli, showa år 51.
-Ditt stjärntecken? -Drakens år.
-Din adress? -Ja…
Den är 5-22-6 Takanawa,
Minato City, Tokyo.
-Vad tror du? -Berätta om din familj.
Hon är bra.
-Jag bor ensam. -Ja.
-Mycket bra. -Syskon?
Då är det avgjort?
-Ja. -Vad heter templet du jobbar i?
Det är Kouan-ji.
Hur skriver man det på kanji?
Man använder kanji-tecknen för "ljus" och "buddhisthydda",
och sen "tempel" i slutet.
Fastighetsbedragare stjäl pengar genom att låtsas vara fastighetsägare
som vill sälja sin mark. De använder sig av förfalskade dokument.
Bedrägerierna utförs av en grupp med en ledare,
en förhandlare, en informatör,
en juridisk expert, en dokumentförfalskare,
och en rekryterare som väljer ut falska fastighetsägare.
För att lura miljardtals yen
krävs precis och mycket avancerad kriminalteknik.
Identitetsbekräftelsen med Sekiyo House sker 20 november, om tio dagar,
på ett kafé i lobbyn på Shirokane Grand Hotel.
Goto, jag och den falska Natsumi Kawai kommer att vara där.
Abiru, då?
Vi säger att Natsumi Kawai vill träffas med så få personer som möjligt.
Kommer hon att svara bra på det verkliga mötet?
Hennes sons liv står på spel, så hon klarar sig.
Hon är även smart.
Identiteten borde bekräftas på ungefär en halvtimme.
Vi åker för oss själva till Kouan-ji i taxibilar och vår Lexus,
låter dem se fastigheten med parkeringen, och tar dem in i templet.
Om vi släpper in dem i templet har de ingen anledning att tvivla på oss.
Nyckellåsen då?
Jag skickade Orochi. Han jobbar i trädgården på deltid sen en månad.
Han är redo att ersätta låsen till huvudingången, hallen och kontoret.
Snyggt, Takeshita. Effektiv som alltid.
Jag gör det jag får betalt för.
Va? Kom ni överens om lönen?
-Var det tre miljarder? -Ja.
Vi hade en gentlemannadiskussion.
Men nu har jag mer jobb.
Vad menar du?
Han kommer att tvätta pengarna vi får från köparen istället för mig.
Det är en enorm summa, så mina metoder kan lämna oönskade spår.
Är det rättvist? Vi får bara det vanliga.
Ja, vi förtjänar en bonus.
Håll käften! Ni jobbar lika mycket som alltid.
Tvättar man pengar är det större risk att åka fast.
Och? Efter det?
Vi lämnar Taniguchi i templet, och Goto och jag åker till Sekiyos kontor.
Abiru får göra oss sällskap,
och han skriver på köpekontraktet mellan Abiru Holdings och Sekiyo.
Hur går det på Sekiyo?
Det är tio miljarder yen. Det interna godkännandet dröjer väl?
Vi sa till Sekiyo att de inte får träffa Natsumi Kawai utan företagets godkännande.
Som jag förklarade,
verkar Mitsui, Tokyu, Mori och Sumitomo redan ha information om fastigheten,
så vi borde slutföra godkännandeprocessen snabbt.
Ägaren vill sälja fastigheten snarast möjligt,
så vi mister den om vi inte agerar snart.
Vänta nu. Det är ju omöjligt.
Godkänna 11,2 miljarder på två veckor? Våra regler då?
Jag är inte klar.
Transaktioner på över tio miljarder kräver ett beslut från styrelsen.
-Tiden är för knapp! -Det är brådskande.
Va?
Vi har haft flera fall där brådskande ärenden har avgjorts
med godkännandet av några direktörer som vd:n,
istället för av styrelsen.
Alla var högklassiga fastigheter, så vi åsidosatte reglerna och bedömningen,
och prioriterade att inte mista fastigheterna till konkurrenterna.
Jag har redan berättat för vd Abekawa om den här fastigheten,
och han är intresserad.
Det är alltså inte bara ett brådskande ärende,
utan det kan även bli vd:ns ärende.
Det faktum att vår vd själv är intresserad
betyder att det här är företagets högsta prioritet.
-Blandar du in vd:n så där bara? -Det gör jag inte.
Fastigheten är värd det.
Enligt mötet vi hade häromdagen säljer de så fort vi har företagets godkännande.
Men fastigheten kan säljas till vår konkurrent om vi tvekar.
Är du säker?
Du hörde vad jag sa.
-Är det inte farligt att godkänna så? -Vad menar du?
Mäklaren, Abiru Holdings, låter skum.
Vi känner dem inte.
De har en fastighetsavdelning, men de började med kläder.
-Är de pålitliga? -Kreditupplysningen såg bra ut.
Dessutom är LDP-lagstiftaren Tabuses fru deras rådgivare.
Du vet säkert att ledamot Tabuse stöttar byggnadsbranschen.
Ett mäklararvode på en miljard är absurt.
Mellanhanden får en miljard. Det verkar skumt.
Det är mellan fastighetsägaren och Abiru. Det angår inte oss.
Fastighetsägaren då?
-Varför träffade du inte henne? -Läs rapporten.
Hon råkade bli sjuk.
Jag kollade fullmakten, hennes pass och körkort.
Hur kan du köpa fastigheten
utan att träffa ägaren eller bekräfta hennes identitet?
Vi planerar ett möte.
Vi borde ses innan godkännandet.
Om vi mister fastigheten för att vi dröjde, vem bär då ansvaret?
-Är du säker att det inte är bedrägeri? -Va?
Tänk om det är fastighetsbedrägeri?
Den var aldrig officiellt till salu.
Och de här dokumenten… Alla de här!
Tänk om bedragare förfalskade dem?
Omöjligt.
Du vet det också!
Fastighetsbedrägerierna ökade i Tokyo när staden valdes till OS-värd.
Minns du Ebisu-fastigheten?
Det är på en annan nivå.
Vi har en massiv egendom på över tio miljarder yen.
Usla fastighetssvindlare kan inte hantera sånt.
Som jag sa innan, vd:n gillar det här, så sluta lägga dig i.
Rapportera till ordföranden.
Men det är vd:n som har det sista ordet på inhemska fastigheter. Det vet du väl?
Ett varningens ord.
Stadsutvecklingsprojektet i Kazakstan som din käre ordförande initierade,
-är mycket tvivelaktigare. -Va?
En klasskamrat jobbar på utrikesministeriets ryska avdelning.
Han sa att det kan bli skottlossning.
Och en sak till.
Dagen vi gör identitetsbekräftelsen, får vi ut den riktiga Natsumi Kawai?
Det här funkar inte om hon är där.
Det blir inget problem. Hon får åka på resa den morgonen.
En resa? Vart?
-Till Okinawa? -Ja. Vad säger du?
Varför nu plötsligt?
-Jag insåg en sak. -Vad?
Hur viktig du är för mig.
Förlåt att du fick vänta så länge.
Jag vill älska med dig ordentligt,
att det bara är du och jag.
-Men… -Litar du inte på mig?
Det var inte det jag menade. Det kom bara så plötsligt.
Jag funderar på att lämna branschen.
-Gör du? -Ja.
Jag har sparat pengar, och funderar på att starta nåt jag drömt om.
Jaså? Vad är det?
-Lova att inte skratta. -Ja.
-Ett hamburgarställe. -Hamburgare?
Ja. Det finns många i Tokyo nu, eller hur?
Men jag vill göra nåt som A&W eller Jef i Okinawa och…
Du känner dem inte, men vibbarna och hamburgarna är som om man var i USA.
Jag brukade äta det konstant hemma, och de är jävligt goda.
-Så du är från Okinawa? -Har jag inte berättat?
Nej, det har du inte.
Jag har alltid velat öppna en sån restaurang i Tokyo.
Men det här jobbet är det enda sättet för nån som jag att tjäna pengar.
Jag tänkte spara 100 miljoner yen och sen försöka.
Så det är din dröm.
Precis. Det är min dröm.
Vi ska åka till Okinawa,
och ta första steget till att förverkliga min dröm.
-Ja. -Därför vill jag att du följer med mig.
Vänta nu. Handlar det om pengar?
Kom igen. Det är inte det. Var inte fånig.
Du har alltid hejat på mig och för att jag ska uppnå min dröm.
Jag förstår.
Jag vill tacka dig för det.
Och som jag sa,
jag vill älska med dig ordentligt.
-God kväll, Kaede. -God kväll.
Allt är klart. Allt bra.
Okej, här. Det är ett tidigt flyg, så missa inte det.
Och vad ska jag göra när jag kommer dit?
Vi har ordnat en hyrbil och ett hotell. Resten är upp till dig.
Jag känner inte Okinawa så bra. Blir hon inte misstänksam?
-Vad är din hemstad? -Det är Kumagaya, i Saitama.
-Jävligt nära! -Förlåt.
Gå till några hamburgarställen, och ta det lugnt på hotellet.
Fröken Kawai kommer nog att gilla det.
-Ge henne för fan allt hon vill ha. -Uppfattat.
Dröm inte ens om att fly.
Vi anställer några killar där som håller koll på dig.
Okej.
Kaede, jag litar på dig.
Lämna inte fröken Kawais sida under de tre dagarna.
Okej.
De sa att det tar tid att lämna tillbaka arbetsrelaterade saker,
så det är allt.
Jag förstår.
Får jag fråga dig en känslig fråga?
Ärligt talat, vad tror du?
Om Tatsu.
-Va? -Tror du verkligen att det var självmord?
Jag vet inte.
Hur så?
Det är sant att han dog på ett sätt som bara kan tolkas som självmord.
Han lämnade även ett brev.
Dottern tror att det var självmord.
Men det känns som
att det är nåt skumt med det här.
Snälla, berätta.
Hans brev.
-Har du läst det? -Ja.
När de visade det blev jag så upprörd att jag inte såg det jag ser nu.
Jag kan inte förklara det, men han skulle nog inte skriva så här.
Det är min mans handstil, men det är nåt som är annorlunda.
-Hur då? -Det är bara en känsla jag får.
-Förlåt. Jag kan inte förklara det. -Det är ingen fara.
-Jag hämtar en kopp te. -Tack så mycket.
Min man pratade aldrig om sitt arbete.
Men han sa en sak till mig.
Han sa att om han dog en misstänksam död under en utredning,
så borde jag kontakta en person.
MASAHASHI KUBOTA
Men det här är…
Vill du att jag tar den?
Men kanske kommissarie Haba eller…
Min man gillade inte Haba.
Va? Gjorde han inte det?
-Och inte jag heller. -Inte?
Före äktenskapet jobbade jag på andra enheten.
-Är det sant? -Ja.
Jag var kontorist, inte polis.
Det Haba gjorde skulle nog idag klassas som sexuella trakasserier.
Jag lämnar det här i dina kapabla händer.
En sak till.
Några dagar innan han dog, jobbade min man hemifrån sent på kvällen.
Det var nog då han skrev ner det här.
ABIRU HOLDINGS
Enkelt sagt säljer jag information.
Jag förstår.
Jag var en frilansande tabloidjournalist.
Men jag hamnade i knipa när jag forskade om ekonomiska brott.
Jag blev kidnappad och de tänkte döda mig, men Tatsu räddade mig.
Han har vakat över mig sen dess,
och jag gav honom information från underjorden.
Sån var vår relation.
-Jag förstår. -Så han gick alltså bort?
Som du och hans fru misstänker, Tatsu skulle aldrig ta livet av sig.
Han blev säkert hotad och hoppade.
Vad menar du?
Du hör om det i median, eller hur? Alla "mystiska självmord".
Som ett färskt exempel, minns du en tidigare chef på Livedoor
som hittades död på ett kapselhotell i Okinawa med uppskuren mage?
Ja.
Det utreddes som självmord, men han blev mördad.
I undervärlden finns det folk som gör sånt helt kallblodigt.
De hotar en person och ber dem ta sitt liv.
"Om du inte dör, dödar jag din familj. Vad tänker du göra?"
Det kan man kalla ett ultimat val.
Jag är säker på att det var så Tatsu dödades.
Nå?
Vad ska jag göra? Jag gör vad som helst.
Från och med nu ska du och jag…
Jag kan bara samla information. Men det här är inget jobb.
Vi ska ge Tatsu frid.
Se det som min begravningsgåva. Jag gör det här gratis.
Berätta allt om Tatsus sista fall.
Tatsu var ute efter en man vid namnet Harrison Yamanaka.
Harrison? Han är ökänd.
Hur är det?
Det finns oro, inklusive den interna godkännandeprocessen på Sekiyo,
men vi är så gott som redo.
Jag pratade inte om det.
Port Ellen 1979 1st Release.
Whiskyn destillerades året du föddes, på ön Islay i Skottland.
Den är så sällsynt att ivriga whisky-fans skulle dö för en droppe.
Jag förstår. Förlåt mig.
Jag tycker att det smakar gott, men jag vet inte om det är så speciellt.
Det är helt okej.
Sakers värde förändras med tiden.
Port Ellen Distillery stängdes nämligen 1983.
Det här såldes för 3-4 000 yen per flaska i Skottland förr i tiden.
Hur som helst,
den nuvarande whisky-boomen har gjort det värdefullt och eftertraktat.
Ivriga whisky-fans världen över tävlar om att köpa Port Ellen till ett högt pris
för att den inte längre produceras.
Trots att de flesta av dem
inte ens vet dess sanna smak.
I så fall,
vad är det ens de betalar för?
-Knapphetsvärdet? -Självklart betalar de för det också.
Men låt oss säga att Port Ellen är förnimmande.
Är den här flaskan medveten om dess knapphetsvärde?
Detsamma gäller marken.
All mark har bara existerat som den är sen tidernas begynnelse.
Vilda djur kan ha en känsla av revir, men ingen önskan att äga mark.
Människan sägs vara djuret vars instinkter har förstörts,
men istället har vi intelligens.
Intelligensen födde civilisationen.
Den gjorde människan kung över världen.
Och sen
skapade den en så här förfärlig värld.
Det dummaste av allt är vår besatthet av att äga mark.
Av naturen tillhör inte marken någon.
Trots det uppfanns konceptet av markägande av människan,
och det ledde oss till oändliga krig och mord.
Enkelt sagt är människans historia en historia om folk som slåss över mark.
Mark gör folk galna.
Och om så är fallet,
har kanske marken själv
instinkten att förinta människor.
Du kanske har rätt.
-Förlåt att jag tråkar ut dig med svammel. -Inte alls.
Kanske det är whiskyn.
En dag hoppas jag att du vill dela med dig om
det sanna skälet till att du tackade ja till min inbjudan att bli svindlare.
En dag.
Snart, hoppas jag.
DEN 19 NOVEMBER DÖDSÅRSDAG
Va? Vad menar du?
De fyra högsta direktörerna kommer inte att godkänna vår ansökan.
Varför inte? Vi kan inte få vd:ns godkännande utan deras.
-Det är Sunaga. -Va?
Det verkar som om Sunaga går runt och säger att fastigheten är skum.
Chefen.
Ärligt talat är det nåt som stör mig också.
Vad är det?
Att skaffa godkännandet innan vi bekräftat ägarens identitet
känns rätt riskabelt trots allt.
Vad kan jag göra? Ägaren kom inte. De tar med henne nästa gång.
Då kan vi bekräfta identiteten.
Men innan vi träffar henne,
tänk om vi tar kopior av legitimationen och visar dem för grannarna,
för att försäkra oss om att det verkligen är Natsumi Kawai?
Det kan väl inte skada.
Vi sätter igång.
Vänta.
Tänk om hon får nys om det och känner sig förolämpad?
Jag antar att det är möjligt…
Ursäkta mig.
TAKASHI AOYAGI CERTIFIERAD POST
Ja?
-Hej. Hoppa in. -Ja.
Har du nåt att rapportera?
Det har jag.
Angående den alternativa marken
fick vi ett möte för att skriva på avtalet om två veckor.
Men vi behöver godkännandet från direktörerna före ditt…
Det är väl brådskande?
Varför dröjer det?
Det är en toppen fastighet. Bra plats och förhållanden.
Det här är också vår chans att komma med
i ombyggnaden av området som domineras av Tokyu och JR.
Exakt.
-Men problemet är… -Identitetsbekräftelsen?
Va? Ja.
Vi har ett möte för att träffa henne ansikte mot ansikte snart, men…
Du behöver godkännandet?
Ja. Det är som en bytesaffär.
Ägaren vill bara träffas efter internt godkännande.
Saker görs vanligtvis i en annan ordning, men kan jag få ditt godkännande först?
Det går inte.
Det är emot reglerna att jag ger mitt godkännande först.
Du vet väl att två av de fyra direktörerna är på ordförandens sida?
Ja.
Hur som helst,
att ändra ordningen för godkännandet kunde nog vara ett alternativ.
Förlåt?
-Ta oss till Takanawa. -Ja.
Jag vill också se fastigheten.
Oj, den är enorm.
Parkeringen och tomten med en byggnad bortom muren blir 3 200 kvadratmeter.
Den ser stor ut nog för att bygga nåt sånt här.
Nu har jag varit här och observerat fastigheten.
-Anteckna det i ansökan om godkännandet. -Okej.
Skriv att du tog mig hit och att jag redan har sett fastigheten.
Jag förstår.
Om direktörerna ser att du redan har sett fastigheten,
har de inget annat val än att godkänna det.
Ja.
Sen ger jag mitt godkännande efter dem och raderar anteckningen.
Då följer vi fortfarande standardförfarandet.
-Tack så mycket. -Ja.
Det är verkligen en underbar tomt.
Jag är nästan kär i den.
Jag känner lukten av pengar.
ANSÖKAN OM GODKÄNNADE
VD ABEKAWA BESÖKTE FASTIGHETEN MED AOYAGI.
GODKÄNNER
Chefen!
Chefen! Godkännandet!
Det är godkänt! Vd:n godkände också!
-Härligt! -Vi klarade det i sista stund!
Men killarna på lagavdelningen gnäller.
Strunta i dem. Hör av dig till Abiru Holdings genast.
Ja. I övermorgon, den 20 november klockan 12 som planerat.
Vi bekräftar ägarens identitet, kollar fastigheten med henne,
och förseglar affären på kontoret.
Nu händer det!
Ja. Just det! Vad ska vi göra?
Ska vi visa grannarna hennes foto som diskuterat?
Va? Glöm det.
-Vi har annat att göra. -Ja.
Lyssna, allihop. Vi fick företagets godkännande!
-Är det sant? -Vi fixade det!
-Hurra! Ja! -Vi gjorde det!
Ja, det är toppen.
-Grattis! -Bra jobbat.
-Planerings- och utvecklingsavdelningen! -Vi gjorde det!
Vi gjorde det!
Fint jobbat.
Det är ju toppen.
Ja. Då ses vi i övermorgon.
Ja. Var god och vänta på Sekiyos kontor, herr Abiru.
Vi ska se. Vi kommer nog klockan 14.00.
Ja, visst. Okej, adjö.
Ja!
Ett stort byte föll rakt i fällan.
Nu kommer de inte undan.
Vad gör du? Du ger mig rysningar.
-Då så. Dags för min turritual. -Vart ska du?
Va? Jag fräschar upp kropp och knopp inför ett stort jobb.
-Dags för en trekant i Yoshiwara. -Du är vidrig.
Vi ses.
Jag ska nog roa mig med några killar också.
Är Taniguchi redo?
Vi ses på Shinagawa-stationen imorgon. Vi ska bo på hotellet.
Du bokade väl?
Självklart. En svit.
Tack så mycket. Okej, då. Vi ses senare.
Vi ses, Reiko.
-Hur går det för dig? -Jag är nästan klar.
"Nästan"?
Kvaliteten på det falska passet oroar mig. Jag ber Nagai finjustera det imorgon.
Jag återvänder i kväll, så ta en titt.
-Inget vatten. Jag tar en cola. -Absolut.
Hittade du nåt om… Vad var namnet? Abiru…
-Det är Abiru Holdings. -Ja, just det.
Dök fastighetssvindlarna upp?
Nej.
Undrar vilken fastighet de är ute efter.
Du då, herr Kubota?
-Jag hittade nåt. -Vad?
De kan vara svåra att hitta,
så jag började med Takumi Tsujimoto eftersom vi vet vem han är.
Jag hittade svindlaren som lurade honom och hans far.
-Du är snabb. -Yokohama-området är min specialitet.
Han använde Nishitani som täcknamn, men hans namn är Kazuma Saeki.
Polisen fångade inte honom, så jag tänkte att han flytt.
Jag fick tag i mellanhanden i branschen, och det var inte billigt.
Efter Tsujimoto-bedrägeriet
fick han problem och flydde till Manila med det här falska passet.
Manila?
Det är en tidlös kliché att brottslingar gömmer sig i Sydostasien.
Vad var problemet du nämnde?
Jag fick inga detaljer,
men han flydde när nån försökt döda honom.
Jag känner en gängmedlem i Manila, så jag låter honom gräva lite djupare.
Han rymde efter att ha dödat nån.
Oj då. Håll det för dig själv.
Men den här Saeki-killen har väl inget med Tatsu att göra?
När man utreder sånt här, måste man börja med den ledtråd man har.
Till synes irrelevanta linjer kan ibland korsa varandra.
Vad är din plan, fröken Kuramochi? Ska du fortsätta spana på företaget?
Nej.
Jag gör ett drag imorgon.
SHIORI, TOSHIMI
Herr Takumi Tsujimoto, eller hur?
Som jag gissade kommer du hit på din frus och din sons dödsdag.
Ursäkta, men vem är du?
Polisen.
Vad vill du mig?
För ett halvår sen
lurades nån på en miljard yen i ett fastighetsbedrägeri i Ebisu.
-Vet du nåt om det? -Inte alls.
Du ljuger.
I bedrägeriet låtsades du vara en konsult vid namnet Hideo Inoue,
använde en falsk ägare och lurade pengar från ett fastighetsbolag.
Du är en fastighetssvindlare.
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä