„MRTVE DJEVOJKE” LUISA ESTRADE
PREMA ROMANU JORGEA IBARGÜENGOITIJE
Zapišite datum, poslije ćemo provjeriti brojeve.
-Dobra večer. -Dobra večer. Kako vam mogu pomoći?
-Mogu li dobiti četiri campechane? -Dva pesosa.
Izvolite.
Ugodna večer.
Pomoći ću vam s brojenjem.
Da vidimo.
Zar me se ne sjećaš, Simóne Corona?
Evo ti podsjetnika, gade!
Sumnjate li na neku osobu ili skupinu koja stoji iza napada?
Uopće ne sumnjam, gospodine.
Posve sam siguran,
nakon što sam je vidio kako stoji ondje s pištoljem,
da je jedina odgovorna za ovo gđica Serafina Baladro.
Ljubazno vas molim za suradnju
da uhitim gđicu Serafinu Baladro i njezine pomagače.
Iskreno, znamo da u ovoj zemlji
pravda nije brza ni ekspeditivna.
Ne znaš što više iznenađuje.
Mučno birokratsko provođenje iste
ili njezina neizvjesnost.
SUDAC MEZCALE
Nalog poslan iz Mezcale za uhićenje gđice Serafine Baladro
išao je tamo-amo
između različitih pravosudnih tijela Mezcale i Plan de Abaja,
dok napokon nije stigao do mene.
I smjesta sam izvršio nalog.
STIŽE POLICIJA
13. SIJEČNJA 1964.
Koliko je teška Serafinina situacija?
Prilično teška.
Zato sam vas htio upozoriti
da pozovete odvjetnika i poduzmete odgovarajuće korake.
Za što je optužena?
Kako stoji u dokumentu,
došlo je do pucnjave i pokušaja ubojstva
prije nekoliko tjedana u Slapovima Tuxpane.
Čini se da je Serafina odgovorna za napad u izvješćima.
Kao časnik meksičke vojske kunem se,
kao i čašću svoje drage majke,
da Serafina ne poznaje nikoga u Slapovima Tuxpane.
Nikad nije bila u tom selu, vjerojatno i ne zna da postoji.
Vjerujem vam i cijenim vašu iskrenost,
ali moja obveza,
unatoč mome prijateljstvu sa sestrama Baladro,
jest da izvršim ovaj nalog i uhitim gđicu Serafinu.
Razumijem, inspektore. Hvala što ste mi javili.
Ne zahvaljujte meni.
Imajte na umu da ću kad-tad morati nastaviti s time.
Ako je nađem, moram je prijaviti,
a sutra kanim ući u Casino del Danzón.
Razumio sam.
Ugodan dan.
Hvala na pozornosti, kapetane.
Inspektor Cueto bio je odlučan.
Vjerojatno nam je rekao da nam da vremena.
Onaj Simón Corona optužio te za pucnjavu.
Inspektor će te sutra doći uhititi.
Vidiš, Serafina?
Uništila si nas!
Iz sebičnosti, zbog osvete!
Jesam li kriva što sam rođena strastvena?
Moramo pobjeći što prije.
Idemo u Sjedinjene Države.
Da odustanemo od svega što imamo? Nema šanse!
Kapetane, recite Lojtri da idemo na ranč
i da mora doći sam.
Tražite Rendóna u svakom ćošku. Mora nam pomoći.
U redu, gospođo.
-Herminia, idemo! -Da, gospođo.
Hajde.
Djevojke, sve pokupite.
Sve mora biti uredno, molim.
Idemo.
Sve pokupite, molim vas.
Požurite se, cure. Čeka nas još nekoliko vožnji.
Hajde.
Ticho, požuri se, moramo ići!
Kad završiš, riješi salon.
Onda dvjema gajbama piva zagradi vrata i skoči s krova.
Razumiješ?
Da, šefice Serafina.
Gđo Benavides.
Gđo Benavides!
Ovdje sam, u blagovaonici!
Gđo Benavides, hitno moramo otići.
Netko nas je prijavio, dolaze u inspekciju.
Sveta Majko Božja! Nadam se da ja neću upasti u nevolje.
Ne brinite se, gđo Aurora. Pitaju li jeste li nas vidjeli, recite ne.
A što je s isplatom za ovaj mjesec?
Dobro.
Izvolite.
-Ostavit ću vam još za svaki slučaj. -Hvala.
Ali upozorit ću vas, gđo Aurora.
Bolje da šutite jer ako saznam da ste nas cinkali,
naći ću vas!
Zamislite da žena mojih godina
koja je cijeli život posvetila Bogu, našem Gospodinu, završi u zatvoru.
Jer ta sedmogodišnja kazna zbog toga što sam pomagala damama
znači da ću sigurno umrijeti ovdje, zar ne?
Hodajte!
Večeras ostajete ovdje.
Sutra ćemo nešto smisliti.
I ne radite gluposti, inače ćete vidjeti.
-Jasno? -Da, gospođo.
-Ti si zadužena za njih, Kosture. -Naravno, šefice.
Rosita, mislim da imaš vrućicu.
Sutra ću ti skuhati čaj za gripu.
Hvala, Kosture.
Hladno mi je i užasno se osjećam.
U redu, cure, možete izaći obaviti nuždu.
-Dobro jutro. -Bok, Kosture.
Ajme, Ticho.
Kako je bilo, Kosture?
Kako su djevojke provele noć?
Jesu li te gnjavile?
Nisu, šefice, bile su dobre.
Ali Rosa je prehlađena i ima vrućicu pa joj kuham čaj.
Tako.
Još malo.
Popij malo više da ti bude bolje.
Od ovoga će ti biti bolje.
Još malo.
Nadam se da će Bedoya pronaći Rendóna i da će nam taj govnar pomoći.
Arcángela, idemo u SAD dok se situacija ne smiri.
-Ne želim završiti u zatvoru. -Ne dramatiziraj, Serafina!
Pričekajmo da Rendón kaže koliko je tvoja situacija ozbiljna.
Šefice.
Kosture. Djevojke kažu da je Rosi sve gore.
Mrtva je.
14. SIJEČNJA 1964.
U Concepción de Ruizu kružila je glasina
da su se sestre Baladro i djevojke skrivale u Casino del Danzónu.
Iako sam išao nekoliko puta i provjerio ima li koga,
odlučio sam se vratiti da riješim sve repove.
ZATVORENO
Prereži lance.
Kako ovdje još ima struje?
Znam.
Čini se da ovdje nema nikoga.
No moramo sve temeljito provjeriti da nađemo tragove.
Inspektore, nije li vam čudno što je sve tako čisto i uredno?
To ništa ne dokazuje, Castro.
Došli smo uhititi gđicu Serafinu.
Vi ostanite tu.
Castro, pođi sa mnom.
Nema nikoga. Idemo.
Ovdje nema nikoga. Ništa ne možemo.
Idemo.
Potraga je mogla tu završiti, no u spisima Concepción de Ruiza
pojavio se ranč na ime sestara Baladro. Odlučio sam ih potražiti i ondje.
-Dobro jutro. -Čekali smo te, Cueto.
Dat ću ti 10 000 pesosa ako kažeš da nisi našao Serafinu.
Nemoj se praviti glup.
Godinama si na našoj platnoj listi i znam da voliš novac.
Dobro, gđo Arcángela.
Samo zbog vas.
Ispričajte nas.
Nažalost, tijekom tog prvog posjeta ranču,
nisam ih našao.
To je zabilježeno u izvješću istrage.
Što misliš, Castro?
Deset tisuća pesosa.
Evo tvog dijela.
Mogli smo zažmiriti i za pola tog iznosa, inspektore.
Znaš što mislim, Castro?
Da sestre Baladro prikrivaju nešto ozbiljnije od optužaba protiv Serafine.
I ja to mislim, inspektore.
Bilo je čudno što su dale toliko, a nismo rekli ni riječ.
Za svaki slučaj, sutra se vraćamo u Casino na još jednu inspekciju.
ZATVORENO
Svi me slušajte.
Ti provjeri sobe na katu.
-Daniele, ona strana. -Da.
Ti, bar. Budite vrlo temeljiti.
Sve pretražite.
Castro, pođi sa mnom u kuću.
U redu.
Gđo Baladro, imate baš krasne kćeri.
Inspektore. Jasno se vidi da su donedavno ovdje živjeli ljudi.
To nije važno, Castro.
Tražimo dalje.
Castro, provjeri šupu.
Inspektore.
Ništa, gospodine. Sve je u redu.
Ovdje smrdi na mrtvog psa.
Ovo je tlo meko, Castro.
Pozornici, jeste li što pronašli?
Ništa, inspektore.
Onda nađite lopate i dođite kopati ovamo.
Gledajte, inspektore.
Jebene madam.
Znao sam da su te žene nešto gadno skrivile.
Moramo tražiti pojačanje iz Pedronesa. Nastavite kopati dok ne izvadite truplo.
Brzo, gospodo. Moramo okružiti imanje.
Skupina A, onuda. Skupina B, ovuda.
Castro, pođi sa mnom u kuću.
-U redu. -Sve provjerite!
Vrag me odnio.
Te su kuje već pobjegle.
Inspektore! Čini se da je netko u staji. Glasovi dozivaju pomoć.
Castro!
Sreća što ste došli.
Zatvorene smo dva dana i nismo jele.
Gdje su vam šefice?
Kamo su otišle, kvragu?
Sinoć sam čula kako gđica Serafina govori gđi Arcángeli
da bi trebale vlakom za Nogales kako bi zatim prešle u Ameriku.
Pozornici, pozovite pojačanje.
Odvedite cure u postaju i nečim ih nahranite.
Idemo. Ne smijemo dopustiti da nam te jebene žene zbrišu.
MEKSIČKE ŽELJEZNICE
Brzo, gospodo!
Sve provjerite!
Vas dvojica provjerite taj vagon.
Policija. Zaustavite vlak!
Gđe Baladro.
Uhićene ste.
15. SIJEČNJA 1964.
To su gospođe koje su nas udarale i zatvorile.
Te drolje. Izdajnice.
To su te proklete žene.
Nezahvalne kurve.
To su te ubilačke vještice.
Nezahvalne kuje. Ali platit ćete za sve ovo, štakori.
Jebeni Cueto, kvragu.
Mogli smo to riješiti na neki drugi način.
Uđite.
Žao mi je, gđo Arcángela.
Ali djevojka koju smo našli zakopanu u vašem dvorištu, to je vrlo ozbiljno.
I preporučujem vam da odsad budete jako oprezni s izjavama.
A sad me ispričajte.
Joj, Arcángela, kako ćemo se izvući?
Bez brige, Serafina.
Ovo se može riješiti novcem i utjecajem.
Moramo čekati da se pojavi onaj smrad Rendón.
Požuri se, Juanita.
Provjeri je li ostalo išta što me povezuje sa sestrama Baladro.
-Moram tražiti zabranu u glavnom gradu. -Za gđu Arcángelu i gđicu Serafinu?
Ne, Juanita, za nas.
Toliko sam im odvjetnik da postoji papirnati trag
i policajci će se svaki čas pojaviti.
Čini se da će ovo potrajati.
Tko zna koliko ćemo još mrtvih djevojaka naći.
Prema jezivim otkrićima u Casino del Danzónu
i preliminarnim izjavama nekih od djevojaka koje smo spasili,
uspjeli smo identificirati glavne pomagače dviju madam
te sam smjesta naredio uhićenja.
Kapetan Hermenegildo Bedoya,
koji nije znao da su sestre Baladro pritvorene,
pripremao je bijeg da ih dočeka u gradu Nogalesu.
KOMERCIJALNA BANKA PLAN DE ABAJA
Kapetane, Bedoya, uhićeni ste.
Imam više od 20 000 pesosa u banci.
-Vaši su ako me pustite. -Prekasno, kapetane.
Jako mi je žao.
Pođite sa mnom.
Nedužan sam. Izvršavao sam Bedoyine zapovijedi.
Tiho, naredniče.
U stožeru dajte izjavu za Ured okružnog tužitelja.
Je li istina što govore o njima?
Nema šanse.
Sestre Baladro dobre su osobe.
Nikad ne bi učinile takvo što.
G. Lojtro, uhićeni ste.
-Ja? Zašto? -Castro.
-Pođite sa mnom. -Za što sam optužen?
-Ništa nisam učinio! -Hodajte!
Ako ste zatvorili šefice, zatvorite i mene.
Pričekajte dok ne dođu po vas. Dok ne dobijete sudski poziv.
-Tako to ovdje funkcionira. -Nisam ništa učinio!
Nedužan sam!
Ja sam njihov izbacivač!
Ako me ne strpate u zatvor, sam ću se zatvoriti!
Posljednje koje će uhititi bili su Eulalia Baladro i Teófilo Pinto.
Par je mogao pobjeći
jer nije bilo fotografija ni podataka koji bi nam pomogli.
Ali kad su pokušali sjesti u autobus u Teksasu,
ispunili su obrazac s pravim imenima.
Ondje su ih identificirali i uhitili.
Vodite ih u ćelije.
I tako, u zatvoru Concepción de Ruiza,
gdje je inače bilo samo nekoliko zatvorenih pijanaca,
prvi i jedini put u povijesti bilo je 19 zatvorenika.
Svi me slušajte.
Pogotovo vi, cinkaroši.
Pobrinut ćemo se da nas sve puste čim prije.
Ali upozoravam vas, ako itko od vas
kaže nešto što ne bi trebao, najebali ste, jasno?
Da, šefice.
Neke od djevojaka koje smo uhitili
izjavile su da znaju da je još cura umrlo.
Vratili smo se na ranč Los Angeles,
gdje smo, bez mnogo truda,
našli još tri trupla.
PRAVDA SUCA PERALTE
Od svih predmeta na kojima sam radio u karijeri,
nijedan nije bio tako poznat i popularan kao onaj sestara Baladro.
Unatoč svemu što je rečeno i napisano o njima,
nisam dopustio da to utječe na mene.
Ponašao sam se pošteno i nepristrano.
Ali bojim se,
a i s obzirom na perspektivu tog vremena,
da je većina ljudi vjerovala
verziji iz novina,
a ne istini.
Gđo Arcángela, pogledajte što novine pišu o vama.
DVIJE MADAM I UBOJICE
Kurvini sinovi.
Kako se usuđuju insinuirati da smo ubile djevojke?
Prokleti strvinari. Gadovi ne znaju što bi iduće smislili.
Iz onoga što se može zaključiti prema izjavama cura,
imamo vrlo složen slučaj.
Postupak će se morati provesti uz veliki oprez i diskreciju.
U potpunosti se slažem.
Prvo ćemo razdvojiti zatvorene djevojke.
One koje su se u izjavi žalile na zlostavljanje
prijavit ćemo kao žrtve i svjedokinje.
A one koje se nisu žalile
smatrat ćemo krivima i pomagačicama sestara Baladro.
Kako vi kažete, gospodine.
Gospođice Herminia N.,
Guadalupe N.,
Gloria N.,
Luz María N.,
Jacinta N.,
Perla N.
i Juvencia N.,
molim vas, pođite sa mnom.
A mi, gospodine?
Zar ćemo ostati ovdje?
Prema vašim izjavama,
smatramo vas pomagačicama i time, krivima.
Molim?
Kako?
Zašto?
Oprostite! Znate li je li se pojavio naš odvjetnik, g. Rendón?
Ne, gospođo. Nitko nije došao.
Odsad ćete spavati ovdje, dame.
Od ovoga trenutka više niste u zatvoru ni optužene.
Nije neko sjajno mjesto, ali slobodne ste.
Možete dolaziti i odlaziti kad želite.
Vaša je jedina obveza
da nazočite sudskom postupku.
Razumijete li?
Da.
Hoćemo li i dalje jesti što smo imale u zatvoru?
Iskreno, okus je užasan.
Bez brige, djevojke.
Pobrinut ćemo se i za to.
Osjećajte se kao kod kuće.
Još trupala na ranču dviju madam!
Još trupala!
Još trupala na ranču dviju madam!
Još trupala!
Još trupala na ranču dviju madam!
Još trupala!
Još trupala na ranču dviju madam!
Još trupala!
Razumijem, samo nemam više slobodnih soba.
Onda u redu.
Sretno.
-Dobar dan. -Gospodine.
Novinari iz Alarme!
Imamo rezervaciju na ime novina.
I vi ste došli zbog sestara Baladro?
Tako je.
Posebna smo ekipa, ne?
Nemate pojma. Dobit ćete posljednje slobodne sobe.
Je li zatvor u kojem drže te gospođe daleko odavde?
Ne, uopće nije.
Concepción je vrlo malen. Sud je dvije ulice dalje.
-Idemo onda. -Idemo.
Odnesite naše kovčege u našu sobu.
Dobro.
-Čuvajte ga životom. -Da, gospodine.
Gospođice, sve nas u Concepción de Ruizu
taknula je vaša priča.
Uživajte u obroku koji su pripremile Sestre vječne svijeće.
Odsad nadalje,
u ime ureda gradonačelnika koji vodim,
ništa vam neće nedostajati.
Dobar tek.
IZGLADNJIVALE SU IH!
SAMO GRAH I TORTILJA NA DAN!
Čujte, možete li odvjetniku koji je uzeo naše izjave
reći da ga trebamo?
Što trebate?
Razgovarati nasamo i reći čega smo se sjetile.
Ali ovdje ima mnogo ušiju.
Dobro.
Samo dajte, kuje.
Hoćete li vi izdajnice izgovoriti hrpu laži?
Nezahvalne kuje!
Zaboravile ste kakve ste došle k nama, nezahvalnice? Prljave, ušljive i gladne!
Zabilježite da su ovdjeprisutne
zatražile nadopunu iskaza
te će to učiniti svojevoljno
i bez prisile.
Gospođe su lagale meni i mami.
Imala sam 15 godina. Platili su mami 200 pesosa za mene.
Trebala sam raditi kao sluškinja u Pedronesu, no kad sam došla u kuću,
gospođe su me tjerale da radim
kao prostitutka.
Oprostite.
Koliko ste godina imali?
Petnaest.
Ne, čekajte. Tek sam bila navršila 13 g. kad sam stigla u kabare.
Dodajte da nisam dobila plaću za svoj rad u bordelima.
Imala sam 12 g. i mojoj su obitelji rekli da ću raditi u tvornici šibica.
Ali kad sam došla, shvatila sam da to nije tvornica, nego bordel.
Gospođe me nisu puštale odande.
I nikad nisam primila bilo kakvu plaću za rad.
Mislila sam da ću biti sluškinja,
ali čim sam stigla, morala sam spavati s muškarcima.
„Bit ćeš kurva i to je to”, govorile su gospođe.
Želite li još nešto dodati svojoj izjavi?
Želim, odvjetniče.
Ni meni nisu plaćale svih godina koje sam provela s njima.
Odvjetniče, molim vas, oslobodite ove tri djevojke
i odvedite ih k ostalima u novu sobu.
I promijenite njihov pravni status
tako da odsad od pretpostavljenih krivaca postanu
žrtve i svjedokinje.
Da, gospodine.
PREVARILI SU IH I NATJERALI NA PROSTITUCIJU!
18. OŽUJKA 1964.
Koliko znam i prema iskazima, predmet će dugo trajati, g. Julio.
Većinom su maloljetnice i osim mučenja,
gospođe su ih zatvorile i izgladnjivale.
Još sam na poslu i izvijestit ću vas o svemu.
Do sutra.
G. Julio je sretan i šalje nam čestitke.
Sad još samo da progovore sestre Baladro.
Živio, Belisario.
Ovo je naša prilika.
I kako objasniti tri trupla
u dvorištu Casino del Danzóna?
Ne znamo ništa o tome.
Ako su ondje, netko nam ih je podmetnuo da nam naudi.
Što je s ostalima
na ranču Los Angeles koji je također vaše vlasništvo?
Ni o tome ne znamo ništa!
Nekoliko cura koje su radile u vašim kućama
žali se da ste ih zatočile, mučile i izgladnjivale.
Štoviše, neke tvrde
da su dobivale samo jednu tortilju i pet zrna graha na dan.
-Kako odgovarate na to? -Da su sve to laži.
Hranili smo te nezahvalnice onime što su svi jeli.
Katkad i juhom s rezancima.
Slušajte, dame, ovako nećemo ništa postići.
Trebate odvjetnika da vas posavjetuje.
Optužbe protiv vas vrlo su ozbiljne,
a vi kao da ih ne shvaćate ozbiljno koliko biste trebale.
Vi ste taj koji se ponaša kao budala.
Čekajte da naši utjecajni prijatelji čuju što radite
pa ćete vidjeti!
Vratite ih u ćelije.
Proklete ubojice!
-Pusti me! -Ne diraj me!
Naposljetku, za kraj istrage,
doveli smo zatvorenika iz zatvora u Mezcali, pekara, Simóna Coronu,
čija je izjava pokrenula prvotnu istragu
sestara Baladro.
Kako se zovete? Pozorniče!
Možete li me smjestiti drugamo?
Ne, gospodine.
Ovo je jedini zatvor u Concepciónu.
Naredba je bila da vas zatvorimo zajedno sa svim optuženima.
Što ima, Simóne? Kakva slučajnost da nas je život spojio.
Vidiš gdje smo završili zbog tebe, gade?
Jebeni Simón Corona!
Osim što si ispao lopov, ispao si i cinkaroš, kurvin sine!
Drago mi je, Corona. Čekao sam da te upoznam.
Gđica Serafina mnogo mi je pričala o tebi.
Serafina, Arcángela, kunem se da nisam ništa rekao.
I ne znam zašto sam ovdje.
Joj, Simóne. Žalim samo što te nisam ubila kad sam imala priliku.
Bez brige, ovdje ti se ništa neće dogoditi. Zar ne, kapetane?
Naravno da neće.
Dečki i ja bit ćemo dobri prema njemu.
Prestanite, dobro?
Što se događa?
Suđenje sestrama Baladro ne može se nastaviti ako nemaju odvjetnika.
I znate što?
Vi, kao javni branitelj, zastupat ćete ih, g. Céspedes.
S toliko novca i kontakata, kako se hvale, nisu nikoga našle?
Isprva su tražile da ih zastupa Rendón,
ali on je pobjegao i nema ga.
I sad se nitko drugi ne usuđuje preuzeti predmet.
Onda dobro.
Ali znate kao i ja
da ni čudo ne može spasiti moje klijentice.
To ćemo još vidjeti.
Zapamtite da je u ovoj zemlji pravda slijepa.
Slušajte, odvjetniče.
Ne želimo niti trebamo ičiju pomoć. Pogotovo od neznanca.
Vaša je situacija vrlo delikatna.
Bez odvjetnika mogla bi biti i gora.
Nedužne smo!
Sve je izrečeno laž.
Slušajte, dame, sviđalo se to vama ili ne,
morate dolaziti na ročišta i iskaze
te da se izjasnite da ste nedužne
i ja vam mogu pomoći.
Recite, zašto bismo vam vjerovale?
Jer je moj posao da učinim što mogu za vas.
-Mislite li da smo nedužne? -Neću vam ja suditi.
Ali ako mi kažete istinu i surađujete sa mnom,
dat ću sve od sebe da pomognem.
Ako ćete nam biti odvjetnik, bolje da nam vjerujete.
Ako nas brzo izvučete odavde, obogatit ćete se.
Optužbe su protiv vas ozbiljne.
Morate se smiriti i prestati vikati na suca.
Time ništa nećete postići i samo ćete pogoršati situaciju.
Dobro. Prihvaćamo vas kao odvjetnika.
Ispričajte me. Bacam se na posao.
Gospođe su nas držale zatvorene.
Jednom smo ja i tri djevojke učinile nešto što im se nije svidjelo
i zaključale su nas.
Jednog mi je dana gđica Serafina rekla: „Uzmi ovaj štap i udaraj ih!
Ako ih ne udaraš dovoljno jako, ja ću tebe!”
I pogledajte što mi je ostalo.
Mir!
Odbijale su nam troškove od zarade.
Znale su da ne znam matematiku i nikad nisam vidjela ni novčića.
Ti si bijedna guja, Aurora.
Uvijek smo ti sve plaćale!
Katkad smo ti i kupovale haljine i cipele!
Nije li to istina?
Što se tiče djevojaka zakopanih u dvorištu.
-Imate li što reći? -Imam, gospodine.
Sjećam se da sam vidjela gđu Arcángelu i gđicu Serafinu
kako guraju Felizu i Eveliju s balkona Casina.
Jadnice su umrle na mjestu, razbijenih glava.
Zakopale su ih u dvorištu.
Ubojice.
Jebena droljo! Lažljivice!
Sve su to laži.
Arcángela!
Jedva su nas hranile.
Davale bi nam ostatke iz smeća
dok su one jele gulaš s jajima.
Nezahvalna si lažljivica, María del Carmen.
Uvijek smo sve liječile kao da ste nam kćeri.
I to nije bilo najgore.
Katkad smo bile zatvorene tako dugo
da se nekoliko mojih prijateljica razboljelo i umrlo.
Nastavite li tražiti, naći ćete još pokopanih mrtvih djevojaka.
Mir!
„Jadne, nedužne žrtve zasigurno su prošle kalvariju,
pakao na zemlji, dok su živjele u tim kućama zla.
Pravda će biti zadovoljena kad obje bezdušne madam
kazne kao primjer.”
Bravo, Chucho.
Imam fotografije kako sestre Baladro prijete djevojkama.
Savršeno će ići uz tvoj članak.
Gledaj.
Dobre su, ne?
Izvrsne su.
Kupite novine Alarma!
Problem je bio u tome
što je predmet izazvao toliko morbidnosti i znatiželje diljem zemlje
da je situacija na sudovima počela izmicati kontroli.
Tišina!
Mir!
Stigle smo na ranč i Rosa, jedna od nas, razboljela se.
Vidjela sam kako joj je prišla i rekla:
„Skuhat ću ti čaj” i onda ju je prisilila da sve popije.
Nekoliko sati poslije, umrla je.
Vjerujem da je ova gospođa, kao vještica,
stavila nešto u čaj i tako je ubila.
Guadalupe N.
Bila sam ondje kad je Kostur, nakon što ju je glačala,
sirotoj Blanci dala sok koji ju je ubio.
Želite li još što dodati?
Kad god bismo zatrudnjele,
gđa Kostur davala nam je čajeve da izbacimo bebe
i nismo znale kakve nam je vradžbine dala
i što je učinila s jadnom dječicom.
Časni sude, kunem se da ništa od ovoga nije istina.
POMAGAČICA, VJEŠTICA I STRVINARKA!
Sjećaš se kad si dobio metlu da otjeraš strvinare
i samo su odlepršali?
U svim svojim godinama često sam morao plašiti strvinare.
Ne znam kojeg puta želite da se prisjetim.
Kad je Serafina postala očajna,
izvadila je pištolj, dala ti ga i rekla: „Ticho, ubij ih.”
-Zar se ne sjećaš? -Ne, mislim da nisam bio ondje.
Nije li istina da ti je jednog dana
Arcángela rekla da pokopaš Felizu i Eveliju
na istome mjestu gdje si pokopao Blancu?
Ne, možda ste to samo sanjali, gospođice,
jer se to nije dogodilo.
Odvedite ga.
„Eustiquio Natera, poznat kao 'Ticho' ili 'Grobar',
pokušao je glumiti da ne zna činjenice,
ali s tim mračnim licem punim zla,
okrutnosti i ogorčenosti,
nije mogao skriti istinu od nas.
I na svojoj savjesti nosi najmanje desetero mrtvih.”
Ne.
„Stotinu mrtvih.”
Začepi, Teófilo!
Ne lupetaj!
Drugom je prilikom rekla:
„Ostavljam četiri žene. Pobrini se za njih.
Ako pokušaju pobjeći,
upotrijebi pušku koju sam ti ostavila za čuvanje krava.”
Kakav si ti lajavac!
Prestani izmišljati, smrade.
Kad sam pucao iz sačmarice,
samo sam slušao zapovijedi gđe Arcángele.
Zašuti, kurvin sine!
Moje su šogorice vrlo bogate.
Možda imaju mnogo novca, možda milijune.
Ali nisu nam htjele dati ni novčića.
Ova bi priča bila znatno drukčija da nisu tako pohlepne i škrte.
Ti si izdajnik i seronja, Teófilo!
Odvedite ih.
Hej!
Ne diraj me!
Kapetan je govorio gospođama kako da nas kazne.
Vidjela sam kako reže šibe u dvorištu
i iskušava na svojoj ruci da nađe najjaču.
Kažnjavao nas je onom koja je najviše boljela i hvalio se time.
Gospodine, smatrao sam da su te žene
tada bile neposlušne.
Morali smo ih kazniti za primjer ostalima.
Jeste li zadovoljni svojim postupcima?
Jesam, gospodine.
Uvijek sam vjerovao, kao ponosni član meksičke vojske,
da je dio moje obveze uvijek održavati red.
„Bezdušni vojni časnik, kapetan Hermenegildo Bedoya,
bio je nasilnik i izvršitelj
koji je prema nalozima dviju madam
kažnjavao njihove žrtve.”
Jednog smo dana prale rublje i došao je kapetan.
Odjednom je zastao i ugledao svežanj na podu.
Pitao je: „Što je to?”
„To je Blanca”, rekla mu je gđica Serafina.
Kapetan je vrlo ljutito povikao:
„Reci Tichu da odveze Blancu
na rub sela i ostavi je u kontejneru da je pojedu psi!”
Bila je to samo šala, časni suče.
Kako bih tako nešto rekao ozbiljno?
„Zlokobni časnik
bio je ljubavnik Serafine Baladro.
Jedan u nizu u maloj knjižici ove strašne žene
koju zbog velikog broja ljubavnika
možemo usporediti
s crnom udovicom.”
Kad su novine počele spominjati
da su sestre Baladro imale toliku moć
i utjecajnih prijatelja u Plan de Abaju,
izjavile su da bi ih bilo nemoguće osuditi.
Odmah sam reagirao zapljenom sve njihove imovine…
…da osiguram naknadu za žrtve.
Žele nam oduzeti imovinu?!
Ti kurvini sinovi žele to otpočetka!
Uništit će nas!
Arcángela!
-Pozorniče! -Gospodine.
Liječnika! Gđa Arcángela se onesvijestila.
Možemo li to nekako spriječiti?
Što je?
-Hitnu pomoć. -Liječnika!
Hladi je!
Arcángela!
-Evo ga! -Odvjetniče!
Odvjetniče Céspedes!
Da vam postavim neugodno pitanje.
Kao njihov odvjetnik, vjerujete li da su sestre Baladro nedužne?
Molim vas, nemojte me pogrešno shvatiti.
Branim te dame jer mi je to dužnost.
Javni sam odvjetnik i ovaj mi je predmet dodijeljen.
Ali očito se ne slažem s njima.
Štoviše, mislim da obje zaslužuju smrtnu kaznu,
što, nažalost, ne postoji u Plan de Abaju.
Oprostite.
Odvjetniče!
Molim vas.
Naravno, nije baš najsretnije kad to izjavi
njihov odvjetnik.
Bilo je nekoliko takvih ispada i golemog pritiska sa svih strana,
uključujući i glavni grad.
Alarma! Iskazi uživo potopili proklete sestre!
Ali dotad se o predmetu pročulo diljem svijeta,
pretvarajući Concepción de Ruiz u pravi cirkus.
U jednom trenutku
na sudu je bilo više od 119 ljudi
koji nisu trebali biti ondje.
Te dvije proklete madam!
Ubojice!
Vještice!
Ubojice!
Proklete bile!
Ubojice!
Jebene kuje!
Alarma! Iskazi uživo potopili su proklete sestre.
Kupite Alarmu!
No suđenje se moralo nastaviti i, u skladu s postupkom,
bila je nužna rekonstrukcija činjenica
sa žrtvama i optuženicima na licu mjesta.
-Dvije proklete madam! -Mir!
Mir, molim vas!
Izvolite.
Ondje joj je Kostur dala čaj.
I ubrzo nakon toga umrla je od trovanja, ne?
Ondje su moje kolegice poginule.
Trčale smo i onda smo začule pucnjeve.
G. Teófilo stajao je na vratima.
Gđa Eulalia izašla je iz kuće i dala mu sačmaricu.
Je li istina što gospođice kažu?
Hoćemo li do groba, časni suče?
Da, gospodine.
Vještice!
Ubojice!
Ovdje si ih pokopao, Ticho?
Jesam, gospodine.
Tko ti je to naredio?
Moja šefica Serafina.
Rekla je: „Zakopaj ih ondje da se grob ne vidi s ceste.”
I jeste li sigurni da ste pokopali samo tri djevojke?
Kunem se, bile su samo te tri.
Uz ostale tri iz Casina koje sam zakopao.
Ako je bilo drugih, ne bih znao.
Možete li pokazati grob, molim vas?
Bijes naroda,
koji su donekle raspirivale novine koje su svaki dan pretjerivale,
izazvao je toliki metež da su u više navrata
čak pokušali linčovati optuženice.
Ubojice!
Dame su gurnule Eveliju i Felizu s balkona.
Ondje su nas više puta mučile.
Lažljivice! Proklete drolje!
Nezahvalne lažljivice!
Smirite se, gospođe.
Možete li poći sa mnom? Ovuda.
Dođite.
Jebene kuje.
Kad su razgovarale s kapetanom Bedoyom,
čule smo da im je plan da nas sve pobiju
i pokopaju nas ovdje, u dvorištu.
Zar ne, cure?
Da.
Reci, Socorro, želiš li što dodati?
Jedne noći
gđa Arcángela, gđica Serafina i Bedoya htjeli su nas baciti s krova.
-Zar ne, cure? -Da.
Prijeđimo na sljedeću rekonstrukciju.
Recite mi, kapetane.
Jeste li ovu okrutnu i nehumanu kaznu kojom ste pokorili djevojke
naučili u vojsci?
Ne, gospodine.
Tu sam kaznu smislio ja osobno.
Ali gospođa nas je uvijek kažnjavala bičevanjem.
Gđo Arcángela,
možete li podići taj štap?
NAROD TRAŽI PRAVDU
HTJELI SU LINČOVATI HIJENE!
Unatoč velikom medijskom pritisku
da nađu još trupala,
i iako je bilo pretraga, više ništa nisu pronašli.
Ali uz iskaze žrtava
i rekonstrukcije događaja
bilo je moguće optužiti navodne optuženice,
službeno ih zadržati u pritvoru
i nastaviti s presudama.
Ne smijete se tako ponašati, pizduni!
Ja sam Arcángela Baladro! Nisam kriva ni za što!
Pristojno se ponašajte, molim vas!
POLICIJSKA UPRAVA
Sljedeća!
Držite natpis, molim vas.
Desni profil.
Lijevi profil.
Sljedeća!
Kakva sramota! Bože, kakva sramota!
Smirite se, gospođo!
Desni profil.
Desni!
Sljedeća!
Kapetane, možete li skinuti naočale?
Desni profil.
Lijevi profil.
Sljedeći!
Desni profil.
Lijevi profil.
Sljedeći.
Možete li se sagnuti?
Još.
Tako.
Desni profil.
Čučnite!
Lijevi profil.
Sljedeći!
5. OŽUJKA 1964.
Prema temeljitoj istrazi
i dokazima obiju strana,
sad ću izreći kazne pred optuženicima.
Molim vas da se uljudno ponašate.
Kapetan Hermenegildo Bedoya.
Zbog sudioništva
i zato što ste bili mozak događaja opisanih u vašoj optužnici,
osuđeni ste na 25 godina zatvora.
Ubojica!
Juana Cornejo.
Ženi po imenu Juana Cornejo,
poznatoj i kao Kostur,
deset godina za teško ubojstvo u slučaju gđice Rose N.,
četiri godine zbog nezakonitih pobačaja
i još šest za nemar
u slučaju gđice Blance N.
KOSTUR DVADESET GODINA
Teófilo Pinto i Eulalia Baladro.
Za g. Teófila Pinta,
dvadeset godina za dva teška ubojstva
s predumišljajem, zlom namjerom i prednošću.
Za Eulaliju Baladro, njegovu suprugu i pomagačicu,
petnaest godina jer je uzela sačmaricu sa zida
i pružila je mužu
kako bi pucao u žrtve.
PETNAEST GODINA
DVADESET GODINA
Eustiquio Natera, poznat kao „Ticho” ili „Grobar”,
12 godina zbog kršenja pogrebnih zakona
i za sudioništvo u zločinima.
DVANAEST GODINA
Za vozača Fulgencija Péreza,
poznatoga i kao „Lojtra”,
šest godina zbog kršenja prometnih zakona
i krijumčarenja ljudi među državama.
ŠEST GODINA
Nicolás Pérez poznat i kao „narednik Nicolás”,
šest godina za pokušaj ubojstva,
lažno predstavljanje kao policajac i zloporabu ovlasti.
ŠEST GODINA
Simón Corona.
Simónu Coroni, poznatomu i kao „Pekar”,
šest godina zbog nezakonita pokopa
i zločinačkog udruživanja.
ŠEST GODINA
I naposljetku, Serafina i Arcángela Baladro.
-Zle ubojice! -Ubojice!
Za teško ubojstvo,
ubojstvo zbog neodgovornosti,
protupravno lišavanje slobode,
tjelesno i moralno zlostavljanje,
ilegalno posjedovanje vatrenog oružja,
nošenje gore navedenoga,
iskvarivanja maloljetnica,
poticanja na zločin,
uskraćivanja prihoda trećim osobama,
namjere,
zauzimanja oduzete imovine,
kršenja pogrebnih zakona,
kršenja saveznih prometnih zakona i skrivanja imovine,
sud smatra da su obje dame, gđica Serafina i gđa Arcángela Baladro,
krive.
Tišina!
To su laži i klevete!
Nedužne smo!
Ti si korumpirani izdajnik, Peralta!
I svi vi, kurvini sinovi!
Gadovi!
Kurvini sinovi! Kukavice!
Nikoga nismo ubile!
Ovo je nepravda, časni sude!
Radije bismo poginule nego trpjele ovu sramotu!
Dakle, gđica Serafina i gđa Arcángela Baladro
osuđene su na 35 godina zatvora,
bez mogućnosti pomilovanja.
PRAVDA JE ZADOVOLJENA! HIJENE ĆE TRUNUTI U ZATVORU!
OSUĐENA CIJELA ŠAKALSKA BANDA!
Aurora Bautista,
Perla Pilar Cardona,
Guadalupe Enríquez,
Gloria López,
Luz María Méndez,
Socorro Montes,
María del Carmen Régulez,
Jacinta Reyes
i Herminia Solórzano.
Dame, meni,
svim vlastima Concepción de Ruiza
i državi Plan de Abajo
bila je čast što smo mogli ostvariti pravdu za vas.
Mnogo se govorilo o tome da će moć odozgo i utjecaj sestara Baladro
onemogućiti izvršenje kazne za primjer drugima.
Ali pravda je slijepa,
a Meksiko se drži zakona.
Dokaz za to pravedna je i zaslužena naknada
koju smo vam dodijelili.
VLADA CONCEPCIÓN DE RUIZA I KATOLIČKA CRKVA
POMAŽU ŽRTVAMA U NOVOME ŽIVOTU
Živio C. de Ruiz!
Živio!
-Živio Plan de Abajo! -Živio!
-Živio Meksiko! -Živio!
Živio Meksiko!
Živio!
-Živio Meksiko! -Živio!
Meksikanci, na poklič „rat”
Sastavite čelik i uzdu
I neka Zemlja zadrhti do srži
Uz grmljavinu topova
Zahvaljujemo Gospodinu što je
ovim nedužnim djevojkama omogućio
da prežive ovo tragično i bolno iskustvo.
Neka im Gospodin, Svemogući i Vječni Otac,
podari bolju budućnost,
daleko od mana i grijeha.
Neka bude tako. Pomolimo se.
„Vjerujem u Boga, Oca svemogućega,
Stvoritelja neba i zemlje,
svega vidljivoga i nevidljivoga.
I u jednoga Gospodina Isusa Krista,
sina Njegova jedinoga,
koji je začet po Duhu Svetom.
Boga od Boga, Svjetla od Svjetla,
pravoga Boga od pravoga Boga.
Rođena, ne stvorena,
istobitna s Ocem,
po kome je sve stvoreno.
Koji je radi nas ljudi
i radi našega spasenja
sišao s nebesa, raspet također za nas
pod P. Pilatom, mučen i pokopan.
Koji je treći dan uskrsnuo iz mrtvih,
uzašao na nebesa
i sjedi zdesna Bogu Ocu svemogućemu
i opet će doći u slavi
suditi žive i mrtve,
a Njegovu kraljevstvu neće biti kraja.
Iskreno, moram priznati da smo preuveličali priču o sestrama Baladro.
Pogotovo kad smo rekli da su ubile desetke, pa čak i stotine djevojaka.
Ali tada smo mislili da je to potrebno
jer zahvaljujući našem radu, Meksiko je počeo razmišljati
o ozbiljnijim problemima poput dječje prostitucije,
poticanja na zločin,
trgovine ljudima,
nestanka žena,
zlostavljanja djece,
ali iznad svega,
korupcije i sudioništva vlasti na svim razinama.
Ne želimo sebe prikazati kao svece
niti se tapšati po ramenu,
ali mislim da je naš rad
zauvijek promijenio funkcioniranje novinarstva u Meksiku.
I otad nas svi mediji,
uključujući radio i televiziju,
pokušavaju oponašati.
Slučaj je bio tako
važan i uspješan da smo,
kako bismo zadovoljili naše čitatelje,
godinama poslije tražili glavne likove da napišemo članak o njima.
No ono što smo otkrili bilo je toliko neprivlačno da smo
to pustili.
EPILOG
Simón Corona posve se oporavio
od uboda koji je pretrpio u zatvoru.
Nismo doznali tko je kriv.
Služio je kaznu u zatvoru u državi Mezcali, gdje se ponašao uzorno
i kad je pušten, vratio se u Slapove Tuxpane,
gdje je otvorio novu pekarnicu i živi sretno.
Narednik Nicolás otpušten je iz vojske.
Izučio je postolarski zanat u zatvoru
i sad ima vlastitu radionicu.
Ticho, Grobar, pokušao je opet biti izbacivač,
ali nije imao sreće. Radi kao utovarivač u skladištima.
Posjećuje sestre Baladro kad može jer prema njima osjeća naklonost.
Lojtra je opet vozač
i sad posjeduje vozni park u San Pedro de las Corrientesu.
Priča se da ga je financirao novcem sestara Baladro
kojima se i dalje javlja svaki tjedan.
U San Pedro. Nagazi.
Eulalia Baladro, nakon što je puštena,
počela je prodavati tradicionalne slatkiše ispred zatvora Pajares,
čekajući dan kad će njezin muž, Teófilo Pinto, izaći iz zatvora.
Kapetan Hermenegildo Bedoya u zatvoru je u Pedronesu.
On je šef svog odjela.
Njega poštuju i boje se i čuvari i zatvorenici.
Arcángela i Serafina Baladro još su u ženskom zatvoru…
Obrok i sok.
…gdje, između nekoliko poslova,
lihvare, a glasine kažu da vode i prostituciju zatvorenica.
Navodno su prikupile veliko bogatstvo:
više od 100 000 pesosa.
Međutim, nemaju ni najmanju nadu da će žive izaći iz zatvora.
Jedan obrok.
Što se tiče djevojaka iz bordela,
posvuda smo ih tražili, no nismo ništa našli.
Krenule su svojim putem i izgubili smo im trag.
Nitko ne zna što im se dogodilo.
Dobro. Uđite.
15. LIPNJA 1960.
Kako si, Ernestina?
Ideš sa mnom?
Ja nisam Ernestina.
Ni Helda ni Elena.
Navikla sam na to. Ja sam María.
Idemo?
Dobro.
Trideset pesosa.
Idemo.
NEKI SU DOGAĐAJI OPISANI OVDJE STVARNI.
SVI SU LIKOVI IZMIŠLJENI.
J. I.
„MRTVE DJEVOJKE”
DODATAK
NA FOTOGRAFIJI:
1. ARCÁNGELA BALADRO
2. KOSTUR
3. SERAFINA BALADRO
4. BLANCA… BILA JE CRNKINJA (PREMINULA 17. SRPNJA)
5. EVELIA (PREMINULA 14. RUJNA)
6. FELIZA (TAKOĐER)
7. ROSA (PREMINULA 15. SIJEČNJA)
8. LUPE (NIJE STALA U ZAHOD)
9. AURORA BAUTISTA (DOBILA JE NAKNADU)
10. I 11. DVIJE ŽENE KOJE JE USTRIJELIO TEÓFILO PINTO
MRTVE DJEVOJKE
POSVEĆENO SJEĆANJU I GENIJALNOSTI JORGEA IBARGÜENGOITIIJE
Prijevod titlova: Željko Radić