„MRTVÝ HOLKY“ LUISE ESTRADY
PODLE ROMÁNU JORGE IBARGÜENGOITII
Napiš tam datum, čísla zkontrolujeme potom.
- Dobrý večer. - Dobrý večer. Co si přejete?
- Prosím čtyři campechanas. - Jistě. Dvě pesa.
Tady máte.
Hezký večer.
Pomůžu ti to spočítat.
Ukaž.
Nepamatuješ si mě, Simóne Corono?
Tak si mě připomeň, ty parchante.
Pane Corono, máte podezření, kdo by za tím útokem mohl být?
Ne, tady nejde o podezření, pane.
Jsem si naprosto jistý,
když jsem ji přede sebou viděl se zbraní,
že za vším je Serafina Baladrová.
Proto vás žádám
o zatčení Serafiny Baladrové a jejích spolupachatelů.
Všichni víme, že v této zemi není spravedlnost rychlá ani bezodkladná.
Jeden neví, co je překvapivější.
Křivolakost byrokracie k jejímu prosazení,
nebo její neomylnost.
2. NEZÁKONNÉ DRŽENÍ ZBRANÍ
MEZCALSKÝ SOUDCDE
MEZCALSKÝ SOUD
Příkaz k zatčení Serafiny Baladrové putoval několik týdnů z Mezcaly
přes nejrůznější právní kanceláře po celé Mezcale a Plan de Abajo,
než se konečně dostal ke mně.
A já začal okamžitě jednat.
JE TU POLICIE
13. LEDNA 1964
Jak moc je Serafinina situace vážná?
Dost, kapitáne.
Proto jsem vás chtěl oslovit, abyste kontaktoval svého právníka.
Z čeho je obviněná?
Jak je uvedeno v dokumentu,
před několika týdny došlo v městečku Salto de la Tuxpana k pokusu o vraždu.
Podle této zprávy je za vše odpovědná Serafina.
Jako důstojník mexické armády a na čest své mrtvé matky přísahám,
že Serafina nikoho v Salto de la Tuxpana nezná.
V tom městě nikdy nebyla a nejspíš ani neví, kde je.
Já vám věřím a vaší upřímnosti si vážím,
ale navzdory svému přátelství s Baladrovými sestrami jsem povinen
tento rozkaz splnit a slečnu Serafinu zatknout.
Rozumím, inspektore.
Děkuji vám za upozornění.
Neděkujte mi, Bedoyo.
Pamatujte, že to jednou budu muset udělat.
Pokud ji najdu, budu ji muset zatknout, a zítra se chci podívat do kasina Danzón.
Víc už neříkejte.
Hezký den.
Díky za váš čas, kapitáne.
Inspektor Cueto vypadal odhodlaně. Nejspíš nám to řekl, aby nám dal čas.
Z té střelby vás obvinil muž jménem Simón Corona.
Inspektor vás zítra přijde zatknout.
Vidíš, Serafino? Zničila jsi nás!
Ze sobectví, z touhy po pomstě!
Můžu snad za to, že jsem vášnivá?
Co nejdřív odtud musíme zmizet.
Pojeďme do Spojených států.
A vzdát se všeho, co máme? Ani náhodou!
Kapitáne, řekněte Postupkovi, že jedeme na ranč a že musí přijet sám.
Zkuste někde najít Rendóna. Nějak nám přeci pomoct musí.
Ano, madam.
- Herminie, jdeme. - Ano, madam.
Jdeme. Děvčata, sbalte se.
A spořádaně, prosím. Jdeme.
Všechno si sbalte, prosím.
Pospěšte, děvčata. Čeká nás několik zastávek.
Běžte.
Ticho, pospěš. Musíme jet. Až skončíš, ukliď v salónu.
Pak dej za dveře bedny od piv a seskoč ze střechy.
- Rozuměl jsi? - Ano, paní Serafino.
Paní Benavidesová.
Paní Benavidesová!
Jsem tady, v jídelně!
Paní Benavidesová, musíme odjet.
Někdo nás nahlásil a jede sem kontrola.
Svatá Matko Boží! Snad mi to nezpůsobí potíže, slečno.
Nebojte se, paní Auroro. Ale pokud se někdo zeptá, nebyly jsme tu.
Co platba za tento měsíc?
Jistě.
Tady máte.
- Dám vám i něco navíc. - Děkuji.
Ale varuji vás, paní Auroro.
Koukejte mlčet.
Jestli nás naprášíte, osobně si vás najdu!
Představte si ženu mého věku, která celý svůj život zasvětila Bohu,
aby pak skončila ve vězení.
Protože ten sedmiletý trest za pomoc dámám znamená,
že tady určitě umřu, ne?
Pohyb.
Přes noc zůstanete tady.
Něco pro vás vymyslíme zítra.
Neudělejte nějakou hloupost, nebo to schytáte. Rozumíte?
- Ano, madam. - Ano, madam.
- Máš je na starosti, Kostřičko. - Jistě, šéfko.
Asi máš horečku, Rosito.
Zítra ti na ni udělám čaj.
Moc děkuju, Kostřičko.
Je mi hrozná zima a cítím se strašně.
Tak jo, holky, můžete si jít ulevit.
- Dobré ráno. - Kostřičko.
Ticho.
Jaké to bylo, Kostřičko?
Jak dívky strávily noc?
Dělaly ti potíže?
Ne, šéfko, byly v pohodě.
Ale Rosa má horečku, tak jí dělám čaj.
Hodná holka. Ještě trochu.
Ještě trochu, ať je ti líp.
Po tomhle se ti udělá líp.
Ještě trochu.
Snad Bedoya najde Rendóna a ten šmejd nám pak pomůže.
Arcángelo, pojeďme do Států, než se to celé přežene.
- Nechci skončit ve vězení. - Nebuď dramatická, Serafino.
Počkejme, až nám Rendón řekne, jak vážné to vlastně je.
Šéfky.
Kostřičko. Holky říkají, že se to s Rosou zhoršuje.
Je mrtvá.
14. LEDNA 1964
Mnoho měsíců se v Concepción de Ruiz říkalo,
že se Baladrovy sestry a jejich dívky ukrývají v kasinu Danzón.
Několikrát jsme se ujišťovali, že uvnitř nikdo není,
ale rozhodl jsem se prověřit to ještě jednou.
KASINO DANZÓN
UZAVŘENO
Přestřihněte řetězy.
Jak to, že je tu proud?
Já vím.
Zdá se, že tu nikdo není.
Ale musíme to tu pročesat kvůli možným stopám.
Inspektore, není zvláštní, že je tu všechno tak uklizené?
To nic nedokazuje, Castro.
Přišli jsme zatknout paní Serafinu.
Zůstaňte tady.
Castro, pojď se mnou.
Nikdo. Jdeme.
Nikdo tu není. Nedá se nic dělat.
- Jdeme. - Pátrání mohlo skončit tady.
Ale podle záznamů si sestry Baladrovy koupily ranč.
Jel jsem je hledat i tam.
- Dobré ráno. - Čekáme na tebe, Cueto.
Dám ti 10 000 pesos, když řekneš, že jsi ji nenašel.
Nehraj to na mě.
Platily jsme tě roky a vím, že peníze zbožňuješ.
Dobře, paní Arcángelo.
Ale jen kvůli vám.
Omluvte nás.
Během první návštěvy ranče jsem je tam bohužel nenašel.
Vše je ve vyšetřovací zprávě.
Co myslíš, Castro?
Deset tisíc pesos.
Tady je tvůj podíl.
Oko bychom přimhouřili i za polovinu, inspektore.
Víš, co si myslím?
Že Baladrovy skrývají něco vážnějšího, než uvádí obvinění proti slečně Serafině.
Taky si myslím, inspektore.
Bylo zvláštní, že nám jen tak daly tolik peněz.
Zítra se pro jistotu do kasina vrátíme na další kontrolu.
KASINO DANZÓN
UZAVŘENO
Tak jo, pánové.
Zkontrolujte pokoje nahoře.
Danieli, tuhle stranu.
Ty důkladně zkontroluj bar. Nenech tam kámen na kameni.
Castro, ty půjdeš se mnou.
Ano, pane.
Paní Baladrová, vaše dcery se vyvedly.
Inspektore, je zcela zřejmé, že tu až donedávna někdo žil.
To je jedno, Castro.
Hledejme dál.
Castro, podívej se do kůlny.
Inspektore.
Nic, pane. Všechno sedí.
Jako by tu chcípnul pes.
A je tu měkká půda.
Strážníci, našli jste něco?
Nic, inspektore.
Podívejte se po lopatách a pak sem přijďte kopat.
Vidíte, inspektore?
Zasraný madam.
Já věděl, že chystají něco velkýho.
Musíme požádat o posily Pedrones.
Vykopejte celé tělo.
Rychle, pánové.
Musíme obklíčit pozemek. Skupina A tudy. Skupina B tudy.
Castro, půjdeš se mnou dovnitř.
- Ano, pane. - Zkontrolujte vše!
Ať se propadnu.
Ty podělaný mrchy už vzaly roha.
Inspektore! Někdo je ve stodole.
Slyšíme hlasy volající o pomoc.
Castro.
Jsme rádi, že jste tady.
Už dva dny jsme nic nejedly.
Kde jsou vaše šéfky?
Kam se sakra poděly?
Včera večer říkala paní Serafina paní Arcángele,
že by měly jet vlakem do Nogales a pak pokračovat do Států.
Policisté, přivolejte posily.
Dívky vezměte na stanici a dejte jim něco k jídlu.
Jdeme.
Ty zasraný mrchy nám nemůžou zdrhnout.
MEXICKÁ ŽELEZNICE PEDRONES
Rychle, pánové!
Podívejte se všude!
Vy dva zkontrolujte tenhle vagón.
Policie. Zastavte vlak.
Dámy Baladrovy.
Jste zatčeny.
15. LEDNA 1964
To jsou ty madam, které nás zavíraly a bily.
Svině a zrádkyně.
To jsou ty zatracené dámy.
Nevděčný mrchy.
Vražedný čarodějnice.
Nevděčný mrchy. Za všechno zaplatíte, krysy.
Zasranej Cueto, sakra.
Mohly jsme to vyřešit nějak jinak.
Dovnitř.
Je mi líto, paní Arcángelo,
ale ty pohřbené dívky na vašem dvoře jsou vážná věc.
A doporučuji vám dávat si pozor na to, co říkáte.
Omluvte mě.
Arcángelo, jak se odsud dostaneme?
Neboj se, Serafino.
Všechno se dá napravit pomocí peněz a vlivu.
Jen musíme počkat, až se ukáže ten šmejd Rendón.
Pospěš si, prosím, Juanito.
Zkontroluj, že už mě s Baladrovými nic nespojuje.
Musím podat soudní příkaz.
Za paní Arcángelu a Serafinu, pane?
Ne, Juanito, za nás.
Zastupoval jsem, vedou ke mně důkazy a policie se tu objeví co nevidět.
Tohle bude zřejmě na dlouho.
Kdo ví, kolik dalších mrtvých holek se ještě objeví.
Z hrůzných nálezů v kasinu Danzón
a předběžných výpovědí několika zachráněných dívek
se nám podařilo identifikovat hlavní spolupachatele,
které jsem ihned nechal zatknout.
Kapitán Hermenegildo Bedoya,
který o zadržení sester Baladrových nevěděl,
se připravoval k útěku a na setkání s nimi v Nogales.
KOMERČNÍ BANKA PLAN DE ABAJO
Kapitáne Bedoyo, jste zatčen.
V té bance mám přes 200 000 pesos. Budou vaše, když mě pustíte.
Pozdě, kapitáne. Je mi to moc líto. Pojďte prosím se mnou.
Jsem nevinný. Jen jsem poslouchal kapitána.
Mlčte, seržante. Na ústředí všechno řeknete státnímu žalobci.
Říká se o nich pravda?
Co vás nemá. Sestry Baladrovy jsou zlatý ženský.
Nic takového by nikdy neudělaly.
Pane Postupko, jste zatčen.
- Já? Proč? - Castro.
- Pojďte se mnou. - Z čeho jsem obviněn?
- Nic jsem neudělal! - Jdeme.
Jestli zavřete moje šéfky, tak zavřete i mě.
Proč si nepočkáte, až vás zatknou nebo předvolají?
- Tak to tu chodí. - Ale já nic neudělal! Jsem nevinný!
Jsem jejich vyhazovač! Pokud mě nezavřete, zavřu se sám!
Poslední zadržení byli Eulalia Baladrová a Teófilo Pinto.
Mohli utéct, protože neexistovaly fotografie ani důkazy o jejich vině.
Ale když chtěli autobusem odjet do San Antonia,
do formuláře napsali svá pravá jména.
Na místě byli ztotožněni a zatčeni.
Odveďte je do cel.
A tak se ve vězení v Concepción de Ruiz, kde normálně bývá pár místních opilců,
poprvé v jeho historii ocitlo neuvěřitelných 19 zadržených.
Poslouchejte.
Hlavně vy, zakrslice.
Zařídíme, aby nás všechny co nejdřív propustili.
Ale varuju vás. Pokud si někdo z vás otevře pusu na špacír,
budete v prdeli, je to jasný?
Ano, šéfko.
Některé zadržené dívky uvedly,
že ví o dalších mrtvých holkách.
Vrátili jsme se na ranč Los Ángeles,
kde jsme celkem snadno objevili tři další mrtvoly.
SPRAVEDLNOST SOUDCE PERALTY
Ze všech případů, na kterých jsem kdy pracoval,
nebyl žádný tak propíraný a známý jako případ sester Baladrových.
Navzdory všemu, co se o nich říkalo a psalo,
jsem nikdy nedovolil, aby mě to jakkoliv ovlivnilo.
Jednal jsem spravedlivě a nestranně.
Ale obávám se, že když se na to podívám s odstupem času,
většina lidí se rozhodla věřit verzi, kterou publikovaly noviny, ne pravdě.
Paní Arcángelo, podívejte se, co se o vás píše v novinách.
MADAM A VRAŽEDKYNĚ
Parchanti.
Jak se opovažují naznačovat, že jsme je zabily my?
Zatracení supi. Ti parchanti už neví, co by vymysleli.
Z výpovědí dívek bylo zřejmé, že je to velmi spletitý případ, pane.
Proces bude muset proběhnout s velkou opatrností a obezřetností.
Naprosto souhlasím, pane.
Nejdříve musíme oddělit zadržené dívky.
Pokud si ve své výpovědi stěžovaly na špatné zacházení,
uvedeme je jako oběti a svědkyně,
a pokud si nestěžovaly,
budeme je považovat za vinné a spolupachatelky sester Baladrových.
Jak řeknete, pane.
Slečny Herminia N.,
Guadalupe N.,
Gloria N.,
Luz María N.,
Jacinta N.,
Perla N.
a Juvencia N.,
pojďte prosím se mnou.
Co my, pane?
My zůstaneme tady?
Podle vašich výpovědí
jste považovány za vinné a možné spolupachatelky.
Cože?
Jak to?
- Proč? - Promiňte, pane.
Přišel náš právník pan Rendón?
Ne, madam. Nikdo nepřišel.
Odteď budete spát tady, dámy.
Už nejste zadržené ani obviněné.
Není to tu kdovíjaké, ale jste volné.
Klidně odsud můžete odejít.
Vaší jedinou povinností
je být u soudního procesu.
Rozumíte?
Ano.
Budeme dostávat jídlo jako ve vězení?
Upřímně? Chutnalo hrozně.
Nebojte, dámy.
Postaráme se i o tohle.
Buďte tu jako doma.
Další mrtvoly na ranči dvou madam!
Další mrtvoly!
Další mrtvoly na ranči dvou madam!
Další mrtvoly!
Další mrtvoly na ranči dvou madam!
Další mrtvoly!
Další mrtvoly na ranči dvou madam!
Další mrtvoly!
Chápu, jen další pokoje už nemám.
Aha.
Tak dobře.
Hodně štěstí.
- Dobré odpoledne. - Pánové.
Reportéři z Alarmy!
Máme rezervaci na jméno časopisu.
Taky jste tu kvůli vražedkyním Baladrovým?
Přesně tak.
Je nás tu dost, co?
To teda. Dávám vám svůj poslední volný pokoj.
Je věznice, kde je drží, daleko?
Ne, vůbec ne.
Concepción je velmi malé. Soud je jen dva bloky odsud.
- Tak jdeme. - Jo.
Odneste nám prosím kufry.
- Ano. - Chraňte ho jako svůj život.
Ano, pane.
Dámy,
váš příběh dojal v Concepción de Ruiz snad každého.
Vychutnejte si prosím jídlo, které připravily dámy z Ustavičné svíce.
Od této chvíle
a díky úřadu starosty, který zastupuji,
už nebudete strádat.
Dobrou chuť.
NECHÁVALY JE HLADOVĚT! DOSTÁVALY JEN PĚT FAZOLÍ A TORTILLU DENNĚ!
Pane, můžete sem zavolat právníka, který sepisoval naše výpovědi?
Co chcete?
O samotě mu říct něco, na co jsme si právě vzpomněly.
Ale je tu hodně lidí.
Jistě.
Do toho, vy svině.
Nakukáte mu snůšku lží, zrádkyně?
Nevděčný svině! Zapomněly jste, jak jste k nám přišly?
Špinavý, nuzný a o hladu?
Zapište, že si přítomné
vyžádaly rozšířit své výpovědi
a že tak činí z vlastní vůle
a bez nátlaku.
Dámy lhaly mně i mé mámě.
Bylo mi 15 let. Mámě za mě zaplatily 200 pesos.
Měla jsem pracovat jako služka v Pedrones,
ale když jsem přišla do domu, obě dámy mě nutily pracovat
jako prostitutku.
Promiňte.
Kolik že vám bylo let?
Patnáct. Ne, počkat.
Akorát mi bylo mi 13, když jsem přišla do kabaretu.
Připište prosím, že jsem nedostávala zaplaceno.
Bylo mi 12 a mé rodině řekli, že budu pracovat v sirkárně.
Ale u nich mi došlo, že to není sirkárna, ale bordel.
Už mě odtamtud nepustily.
A za mou práci mi nikdy nezaplatily.
Měla jsem pracovat jako pokojská,
ale ihned po příjezdu jsem musela spát s muži.
„Budeš děvka a tak to je.“ To mi tehdy řekly.
Chcete ke své výpovědi dodat ještě něco, slečno?
Ano, pane právníku.
Za celé ty roky u nich mi nezaplatily ani jednou.
Pane advokáte,
osvoboďte prosím tyto tři dívky
a zaveďte je k ostatním do jejich nového pokoje.
A změňte prosím jejich právní status.
Ať jsou místo domnělých spolupachatelek považovány za oběti a svědkyně.
Ano, pane.
PODVÁDĚLY A VYKOŘISŤOVALY JE!
18. BŘEZNA 1964
Co jsem zjistil z výpovědí, tento případ se potáhne, Julio.
Většina je nezletilá a kromě mučení je madam zamykaly a nechávaly o hladu.
Pořád na tom dělám a všechno ohlásím.
Tak zítra.
Pan Julio je spokojený a posílá gratulace.
Teď už jen chybí, aby promluvily Baladrovy.
Na zdraví, Belisario.
Je to naše šance.
Jak vysvětlíte tři mrtvoly zakopané na dvorku kasina Danzón?
O tom nic nevíme.
Pokud tam nějaké byly, někde je tam pohřbil, aby nám ublížil.
A co ty další, které se objevily na ranči Los Ángeles, který patří vám?
O tom taky víme prd!
Několik dívek z vašeho zařízení si stěžuje,
že jste je držely v zajetí, mučily je a nedávaly jim najíst.
Některé dokonce tvrdí, že denně dostávaly jen tortillu a pět fazolí.
- Co na to řeknete? - Že jsou to samé lži.
Ty nevděčnice jsme krmily úplně normálně.
Někdy dostávaly i nudlovku.
Podívejte, dámy. Takhle se nikam nedostaneme.
Potřebujete obhájce, který vám bude radit.
Obvinění proti vám jsou vážná
a vy je neberete tak vážně, jak byste měly.
Jako blázen se tu chováte vy, pane.
Počkejte, až se o vašem počínání dozvědí naši vlivní přátelé, a uvidíme!
Odveďte je zpátky do cely.
Vražedkyně!
- Pusťte mě! - Nesahejte na mě!
K uzavření celého vyšetřování jsme přivezli vězně z věznice v Mezcale,
pekaře Simóna Coronu,
jehož výpověď celé vyšetřování sester Baladrových odstartovala.
Jak se jmenujete? Strážníku!
Strážníku, můžete mě dát jinam?
Ne, pane.
Toto je jediné vězení v Concepción.
Podle rozkazu vás zavírám do cely s obžalovanými.
Jak se máš, Simóne?
Život nás náhodou svedl dohromady. Vidíš, jak jsme kvůli tobě skončily?
Zasranej Simón Corona!
Kromě zloděje jsi i práskač, ty parchante.
Těší mě, Corono.
Rád tě poznávám. Slečna Serafina mi o tobě hodně vyprávěla.
Serafino, Arcángelo, Přísahám, že jsem nic neřekl. Netuším, proč tu jsem.
Ale Simóne.
Lituju, že jsem tě nezabila, když jsem mohla.
Ale neboj, tady se ti nic nestane.
Že, kapitáne?
Jistěže ne.
Pánové a já se k němu budeme chovat hezky.
Hej!
Nechte toho, jo?
Co se to tu děje?
Soud s Baladrovými nemůže pokračovat, když nemají právníka.
A víte co?
Jako veřejný obhájce je budete zastupovat vy, pane Céspedesi.
To si s tolika penězi a konexemi nemohly sehnat jiného?
Zpočátku požadovaly, aby je zastupoval Rendón,
ale ten uprchl a nikdo neví, kde je mu konec.
A teď ten případ nikdo další nechce.
Tak dobře.
Ale stejně dobře jako já víte, že je nezachrání ani zázrak.
To se ještě uvidí.
Pamatujte, že v této zemi je spravedlnost slepá.
Podívejte, pane advokáte,
pomoc od někoho cizího nechceme, ale hlavně ji ani nepotřebujeme.
Madam, vaše situace je choulostivá. Bez advokáta to může být ještě horší.
Jsme nevinné!
Slyšel jste jen samé lži.
Poslouchejte. Ať se vám to líbí, nebo ne,
musíte přijít na slyšení a k výpovědím
a hájit svou nevinu.
A já vám mohu pomoct.
Proč vám máme věřit?
Protože pomáhat vám je moje práce a povinnost.
- A věříte v naši nevinu? - Já vás soudit nebudu.
Ale pokud mi řeknete pravdu a budete spolupracovat,
udělám pro vás to nejlepší.
Pokud budete náš právník, měl byste nám věřit.
Pokud nás odtud dostanete rychle, bude z vás boháč.
Obvinění proti vám jsou vážná.
Musíte se uklidnit a přestat křičet na soudce.
Tím se nikam nedostanete, všechno tím jen zhoršujete.
Fajn. Přijímáme vás za svého právníka.
Teď mě omluvte. Dám se do práce.
Dámy nás držely pod zámkem.
Já a tři další dívky jsme jednou udělaly něco, co se jim nelíbilo,
tak nás zavřely.
Paní Serafina mi jednou řekla: „Vezmi si tu hůl a zbij je s ní.
Pokud je nezmydlíš, zbiju tě já, ať se poučíš.“
A podívejte, co mi udělala, pane.
Pořádek!
Z výdělků nám strhávaly náklady.
Věděly, že nemám školu a neumím počítat. Nedaly mi ani floka.
Jsi jedovatá zmije, Auroro.
Všechno jsme ti vždycky vyplatily! Občas jsme ti koupily šaty a boty!
Nebo snad ne?
Ohledně těch dívek pohřbených na dvorku, chcete k tomu něco říct?
Ano, pane.
Viděla jsem, jak paní Arcángela a Serafina strčily Felizu a Evelii z balkónu kasina.
Ty chuděry tam ležely mrtvé s rozbitými hlavami.
Pohřbily je na dvorku.
Vražedkyně.
Ty svině prolhaná!
To jsou samé lži.
Arcángelo!
Sotva nám daly něco k jídlu.
Dávaly nám zbytky z odpadků, a samy měly dušené maso a vejce.
Jsi nevděčná lhářka, Marío del Carmen.
Staraly jsme se o vás jako o vlastní dcery.
A to nebylo to nejhorší.
Někdy nás zamkly na tak dlouho,
že některé z nás kvůli nim onemocněly a pak zemřely.
Pokud budete hledat dál, v jejich domech najdete další mrtvoly.
Pořádek!
„Ty ubohé a nevinné oběti si v těch vykřičených domech
musely projít těžkou zkouškou a prožít peklo.
Pro ty bezcitné bordelmamá bude spravedlivý jen exemplární trest.“
Výborně, Chucho.
Mám pár fotek, jak Baladrovy vyhrožují holkám.
U toho článku se budou skvěle vyjímat.
Podívej.
Dobrý, co?
- Jsou skvělý. - Kupte si noviny Alarma!
Problém byl, že případ po celé zemi vzbudil tolik morbidity a zvědavosti,
že se nám to u soudu začalo kapánek vymykat z rukou.
Ticho!
Pořádek!
Přijely jsme na ranč a Rosa, jedna z nás, onemocněla.
Tato dáma k ní přišla a řekla: „Připravím ti trochu čaje.“
A pak ji donutila ho vypít. Pár hodin na to byla Rosa mrtvá.
Tahle dáma, která byla vždycky jako čarodějnice, jí tam dala něco,
co ji zabilo.
Guadalupe N.
Byla jsem u toho, když Kostřička chudinku Blancu vyžehlila
a pak jí dala limonádu, která ji zabila.
Chcete něco dodat?
Kdykoliv jsme otěhotněly, Kostřička nám dávala čaje,
abychom o dítě přišly, ale nikdy jsme nevěděly, co nám dává
a co s těmi ubohými dětmi dělá.
Pane soudce,
přísahám, že nic z toho není pravda.
KOMPLIC, ČARODĚJNICE A SUP!
TAKHLE VYPADALO PEKLO
Vzpomínáš, jak jsi šel pro koště, abys odehnal supy, a oni kroužili dál?
Za svůj dlouhý život jsem musel supy rozhánět hodněkrát.
Nevím, jaký konkrétní případ máte na mysli, slečno.
Když byla paní Serafina zoufalá,
vytáhla zbraň a dala ti ji s tím, abys je všechny postřílel. Nevzpomínáš si?
Ne, u toho jsem podle mě nebyl.
A nenařídila ti paní Arcángela jednou odpoledne pohřbít Felizu a Evelii tam,
kde byla pohřbená Blanca?
Ne, možná se vám to zdálo, protože tohle se nikdy nestalo, slečno.
Odveďte ho.
„Eustiquio Natera, také známý jako ‚Ticho‘ a ‚Hrobník‘,
se snažil předstírat nevědomost,
ale jeho zachmuřený výraz plný zla,
krutosti a zášti nás oklamat nemohl.
Na svědomí musí mít nejméně deset dívek.“
Ne.
„Sto dívek.“
Sklapni, Teófilo!
Ty kecy si nech!
Jindy mi řekla: „Nechám tu tyhle čtyři ženy. Postarej se o ně.
Pokud se pokusí utéct,
použij pušku, kterou máš na zloděje krav.“
Ty jsi žvanil!
Přestaň si vymejšlet, pitomče.
Když jsem z ní vystřelil poprvé,
jen jsem se řídil rozkazy paní Arcángely.
Zmlkni, ty parchante!
Švagrové jsou velmi bohaté.
Mají spoustu peněz, možná miliony.
Ale nám nechtěly dát ani cent.
Všechno by bylo jinak, kdyby to nebyly takové držgrešle.
Jsi zrádce a hajzl, Teófilo!
Odveďte je.
Hej!
Nesahejte na mě!
Kapitán jim řekl, jak nás mají trestat.
Viděla jsem, jak na zahradě řeže pruty a pak zkouší, kterým to bolí nejvíc.
Trestal nás tím, kterým to bolelo nejvíc, a chlubil se tím.
Pane.
Tehdy jsem si myslel, že se tyto ženy dopustily aktu neposlušnosti.
Bylo nutné je exemplárně potrestat.
A udělal byste to znovu, kapitáne?
Ano, pane.
Jako hrdý člen mexické armády jsem vždy věřil tomu,
že povinnost dodržovat pořádek mám vždy.
„Bezcitný vojenský důstojník kapitán Hermenegildo Bedoya
byl vykonavatelem… mučivých trestů,
které bordelmamá ukládaly
svým nebohým obětem.“
Jednou jsme praly a přijel kapitán Bedoya.
Najednou se zastavil a všiml si balíku na podlaze.
Řekl: „Co je to?“
„Blanca,“ odpověděla paní Serafina.
Kapitán velmi naštvaně zakřičel:
„Ať Ticho vezme Blancu na kraj města
a pohodí ji někde psům u popelnic.“
Byl to jen vtip, Ctihodnosti. Jak bych to mohl říct vážně?
„Onen krutý důstojník
byl milenec Serafiny Baladrové.
Jen další v řadě milenců této obávané ženy,
která měla za život tolik mužů,
až by se dala přirovnat
k… černé… vdově.“
Když se v novinách začalo psát,
že sestry Baladrovy mají v Plan de Abajo tak obrovskou moc a vlivné přátele,
že nebude možné je odsoudit,
hned jsem odpověděl tím, že jsem jim nechal zastavit majetek…
…abych zajistil odškodnění pro jejich oběti.
Tak oni nám chtějí zabavit majetek?
To ti hajzlové chtějí od samýho začátku!
Přivedou nás na buben!
Arcángelo!
- Dozorce! - Pane.
Zavolejte doktora. Paní Arcángela omdlela.
Nemůžeme to nějak zastavit?
Co je?
- Sanitku. - Doktora!
Ovívej ji!
Arcángelo!
- Už jde. - Pane advokáte!
Pane Céspedesi!
Položím vám nepříjemnou otázku.
Opravdu jako jejich právník věříte v jejich nevinu?
Nechápejte mě špatně, prosím.
Ty dámy obhajuju, protože je to má povinnost coby veřejného obhájce,
a ten případ mi byl přidělen, ale očividně s nimi nesouhlasím.
Naopak si myslím, že si obě zaslouží trest smrti,
který v Plan de Abajo bohužel nemáme.
Omluvte mě.
- Pane! - Pane advokáte!
TREST SMRTI PRO BALADROVY
To, že to řekl jejich vlastní obhájce,
bylo samozřejmě nešťastné.
Takových výbuchů bylo několik a tlak byl vyvíjen ze všech stran.
I z hlavního města.
Alarma! Osobní výpovědi stahují prokleté sestry ke dnu!
Ale tou dobou už případ dosáhl mezinárodního věhlasu
a z Concepción de Ruiz udělal nefalšovaný cirkus.
V jednu chvíli jsme v soudní síni během líčení napočítali 119 lidí,
kteří tam neměli co dělat.
Ty zatracený bordelmamá!
Vražedkyně!
Čarodějnice!
Vražedkyně!
K čertu s vámi!
Vražedkyně!
Vy zasraný svině!
Alarma! Osobní výpovědi stahují prokleté sestry ke dnu!
Kupte si Alarmu!
Ale soud měl pokračovat
a podle jeho pravidel měla být provedena rekonstrukce událostí
s oběťmi a obžalovanými na místě.
- Zatracený madam! - Pořádek!
Pořádek, prosím!
Prosím, dámy.
Tam jí Kostřička dala čaj a krátce na to zemřela na otravu.
Že?
A tady mé společnice padly k zemi mrtvé.
Utíkaly jsme a uslyšela jsem výstřely.
Pan Teófilo stál ve dveřích.
Paní Eulalia vyšla z domu a podala mu brokovnici.
Říkají ty dámy pravdu?
Půjdeme k hrobu, Ctihodnosti?
Ano, pane.
Čarodějnice!
Vražedkyně!
Tady jsi je pohřbil, Ticho?
Ano, pane.
Kdo ti to nařídil?
Moje šéfka paní Serafina.
Řekla mi: „Pohřbi je tady, ať hrob není vidět z cesty.“
A víš určitě, že jsi tu pohřbil jen tři dívky?
Přísahám, pane, že byly jen tři.
Plus ty další tři, které jsem pohřbil v kasinu.
Pokud jsou tu další mrtvé, nevím o tom.
Děvčata, můžete ukázat na ten hrob?
Lidové pobouření,
které částečně způsobilo každodenní přehánění tisku,
vyvolalo tolik zlosti,
že se rozbouřený dav pokusil obžalované nejednou zlynčovat.
Vražedkyně!
Dámy strčily z balkonu Evelii a Felizu.
Tamhle nás dámy několikrát mučily.
Lhářky! Proradný svině!
Nevděčný lhářky!
Uklidněte se, dámy.
Půjdete se mnou? Tudy.
Pojďte.
Zasraný svině.
Když jednou dámy mluvily s kapitánem,
zaslechly jsme, jak nás plánují zabít
a pohřbít tady na dvorku.
Že jo, holky?
- Ano. - Ano.
Soccoro, chcete něco dodat?
Jednou v noci
nás paní Arcángela a Serafina a kapitán Bedoya chtěli shodit ze střechy.
- Že jo, holky? - Jo.
Přejděme k další rekonstrukci.
Řekněte mi, kapitáne,
to v armádě jste se naučil tomuto krutému a nelidskému trestání',
kterému jste dívky vystavil?
Ne, pane.
Tuhle metodu jsem vymyslel sám.
Ale paní nás vždy trestala bičováním, pane.
Paní Arcángelo,
můžete tu rákosku zvednout?
LIDÉ CHTĚJÍ SPRAVEDLNOST
CHTĚLI LYNČOVAT HYENY!
Navzdory velkému mediálnímu tlaku
najít další mrtvoly
se i přes důkladné hledání další nenašly.
Ale vzhledem ke svědectví obětí
a rekonstrukci proběhlých událostí
bylo možné domnělé obžalované obvinit,
formálně je zadržet
a vyměřit jim spravedlivý trest.
Takhle se ke mně chovat nebudete, parchanti!
Jsem Arcángela Baladrová! Nejsem vinna!
Chovejte se slušně, madam, prosím!
POLICEJNÍ ÚSTŘEDÍ
Další!
Podržte to, prosím.
Zprava.
Zleva.
Další!
Jaká ostuda! Bože, jaká ostuda!
Uklidněte se, madam, prosím!
Zprava.
Další!
Kapitáne, můžete si prosím sundat brýle?
Zprava.
Zleva.
Další!
Zprava.
Zleva.
Další.
Můžete se prosím skrčit?
Ještě.
To je ono.
Zprava.
Skrčte se.
Zleva.
Další!
5. BŘEZNA 1964
Na základě důkladného vyšetřování
a po prošetření důkazů předložených oběma stranami
nyní před obžalovanými vynesu rozsudek.
Prosím vás, abyste své emoce držely na uzdě.
Kapitáne Hermenegildo Bedoyo.
Za spolupachatelství
a zosnování událostí popsaných v naší žalobě
vás odsuzuji k 25 rokům vězení.
Vrahu!
„KAPITÁN“ 25 LET
Juano Cornejová.
Ženu jménem Juana Cornejová,
jinak známou jako Kostřička,
odsuzuji k deseti rokům vězení za vraždu prvního stupně slečny Rosy N.,
ke čtyřem rokům za provádění nezákonných potratů
a k dalším šesti za její lehkomyslnost
v případě slečny Blancy N.
JUANA „KOSTŘIČKA“ CORNEJOVÁ 20 LET
Teófilo Pinto a Eulalia Baladrová.
Pana Teófila Pinta odsuzuji
k 20 rokům vězení
za dvě úkladné, zákeřné a předem promyšlené vraždy prvního stupně.
Eulalii Baladrovou, jeho manželku a spolupachatelku,
odsuzuji k 15 rokům za to,
že ze zdi sundala brokovnici a podala ji svému manželovi,
aby mohl své oběti zastřelit.
EULALIA BALADROVÁ 15 LET
TEÓFILO PINTO 20 LET
Eustiquia Nateru, známého jako „Ticha“ a „Hrobníka“,
odsuzuji ke 12 rokům za porušení pohřebního práva
a za spoluúčast na několika dalších zločinech.
EUSTAQUIO „TICHO“ NATERA 12 LET
Řidiče Fulgencia Péreze
též známého jako „Postupka“
odsuzuji k šesti rokům za porušování dopravních předpisů
a za obchod s bílým masem po celém Mexiku.
FULGENCIO „POSTUPKA“ PÉREZ 6 LET
Nicoláse Péreze zvaného statečný
odsuzuji k šesti rokům
za pokus o úkladnou vraždu,
vydávání se za důstojníka
a zneužití vojenské moci.
„STATEČNÝ“ NICOLÁS PÉREZ 6 LET
Simón Corona.
Simóna Coronu,
který je znám jako „Pekař“, odsuzuji k šesti rokům
za nepovolený pohřeb
a zločinecké spolčení.
SIMÓN „PEKAŘ“ CORONA 6 LET
A nakonec
Serafina a Arcángela Baladrovy.
- Zlé vražedkyně! - Vražedkyně!
Za zločin vraždy prvního stupně,
vraždy z nedbalosti,
nezákonné omezování svobody,
fyzické a psychické týrání,
protizákonné držení střelných zbraní,
jejich protizákonné nošení,
ohrožování výchovy mládeže, kuplířství,
zadržování výdělků, zpronevěru,
obsazení zabavených nemovitostí,
porušení pohřebního práva,
porušení federálních dopravních zákonů a zatajování majetku
shledává tento soud dámy Serafinu a Arcángelu Baladrovy
vinnými.
Ticho!
Jsou to jen lži a pomluvy!
Jsme nevinné!
Jste zkorumpovaný zaprodanec, Peralto!
A vy ostatní taky, parchanti!
Parchanti!
Zkurvysyni a zbabělci!
Nikdy jsme nikoho nezabily!
Je to nespravedlnost, Ctihodnosti!
To radši umřeme, než poslouchat takové lži!
Proto se paní Serafina a Arcángela Baladrovy
odsuzují k 35 letům odnětí svobody
bez možnosti podmínečného propuštění.
SPRAVEDLNOST ZVÍTĚZILA! HYENY ZEMŘOU VE VĚZENÍ!
GANG PŘISLUHOVAČŮ ODSOUZEN!
Aurora Bautistaová,
Perla Pilar Cardonaová,
Guadalupe Enríquezová,
Gloria Lópezová,
Luz María Méndezová,
Socorro Montesová,
María del Carmen Régulezová,
Jacinta Reyesová
a Herminia Solórzanová.
Dámy, za sebe,
všechny úřady v Concepción de Ruiz
a stát Plan de Abajo
mám tu čest vám konečně vrátit spravedlnost.
Řešilo se,
že kvůli moci a vlivu sester Baladrových nebude možné,
aby byly exemplárně potrestány.
Ale spravedlnost je slepá
a Mexiko své zákony dodržuje.
Důkazem toho je spravedlivé a zasloužené odškodnění,
které je vám přiznáno.
VLÁDA A CÍRKEV V CONCEPCIÓN DE RUIZ PODPORUJE OBĚTI A JEJICH NOVÝ ŽIVOT!
Ať žije Concepción!
- Ať žije! - Ať žije Plan de Abajo!
Ať žije!
- Ať žije Mexiko! - Ať žije!
Ať žije Mexiko!
Ať žije!
Mexičané, na ryk válečný,
chopte se uzd a oceli.
Ať zem se zachvěje v posádkách
na hřmotnou ozvěnu děl.
Děkujeme Bohu, že těmto nevinným dívkám
umožnil tyto tragické události přežít.
Nechť vám náš Pán, Všemohoucí a Věčný Otec,
přichystá lepší budoucnost
daleko od neřestí a hříchů.
Ať se tak stane. Pomodleme se.
Věřím v Boha, Otce všemohoucího,
Stvořitele nebe i země,
všeho viditelného i neviditelného.
Věřím v našeho Pána Ježíše Krista,
jednorozeného Syna Božího,
který se zrodil z Otce přede všemi věky.
Bůh z Boha, světlo ze světla,
pravý Bůh z pravého Boha,
zrozený, nestvořený,
jedné podstaty s Otcem,
skrze něhož vše je stvořeno.
On pro nás lidi a pro naši spásu
sestoupil z nebe za dnů Pontia Piláta,
byl umučen a pohřben.
Třetího dne vstal z mrtvých
a vstoupil do nebe.
Sedí po pravici Otce
a znovu přijde ve slávě
soudit živé i mrtvé
a jeho království bude bez konce.
Upřímně musím přiznat, že jsme ten příběh v novinách přibarvili.
Hlavně když jsme tvrdili, že zabili desítky, možná až stovky holek.
OBĚTI DĚKUJÍ KRISTOVI
Ale tehdy jsme to považovali za nutné,
neboť díky naší práci si Mexiko uvědomilo závažnost problémů typu dětská prostituce,
kuplířství,
obchod s bílým masem,
mizení žen,
zneužívání dětí,
ale především korupce a spolčování orgánů moci na každé úrovni.
Nechceme se nazývat svatoušky
nebo sami sebe plácat po zádech,
ale opravdu věřím,
že naše práce navždy změnila mexický žurnalismus.
Od té doby se nás snaží napodobovat všechna média.
Včetně rádia a televize
Ten případ byl
tak obrovský a úspěšný,
že aby byli naši čtenáři stále uspokojení,
všechny jeho aktéry jsme vyhledali i po letech.
Ovšem zjistili jsme, že je tak neatraktivní,
že jsme to nevydali.
EPILOG
Simón Corona se z bodné rány, kterou utržil ve vězení, plně zotavil.
17. LEDNA 1976
Neví se, kdo ho bodl.
Trest si odseděl ve státě Mezcala,
kde se choval příkladně,
a po propuštění se vrátil do Salto de la Tuxpana,
kde si otevřel pekárnu a žil šťastně.
Statečný Nicolás byl propuštěn z armády.
Ve vězení se naučil ševcovině a nyní má vlastní ševcovství.
Hrobník Ticho chtěl opět pracovat jako vyhazovač,
ale neměl štěstí a teď pracuje ve skladu.
Často navštěvuje Baladrovy, se kterými má dodnes vřelý vztah.
Postupka je opět řidič
a v San Pedro de las Corrientes má vlastní flotilu aut.
Říká se, že je koupil za peníze Baladrových,
a každý týden jim odpovídá.
Do San Pedra. Šlápni na to.
Eulalia Baladrová začala po propuštění z vězení prodávat tradiční sladkosti
před věznicí Pajares,
protože doufá, že jednou propustí i jejího muže Teófila.
Kapitán Hermenegildo Bedoya je ve vězení v Pedrones.
Zde vládne celému křídlu a respekt a strach vzbuzuje u bachařů i vězňů.
Arcángela a Serafina jsou stále v ženské věznici…
Jídlo a limonádu.
…kde rozjely několik podniků,
perou peníze a říká se, že i prodávají spoluvězeňkyně.
Prý znovu dokázaly zbohatnout a mají přes 100 000 pesos.
Nicméně však nemají naději, že by se z vězení kdy dostaly živé.
Jedno jídlo.
A pokud jde o dívky z jejich bordelů,
hledali jsme je, ale nikde nic.
Šly si svou cestou a ztratily se nám.
Nikdo neví, co se s nimi stalo.
Tak jo, račte dál.
15. ČERVNA 1960
Tak co, Ernestino?
Půjdeš se mnou?
Nejsem Ernestina.
A ani Helda a Elena.
Ale jsem na to zvyklá. Jsem María.
Tak jdeme?
Jasně.
Třicet pesos.
Jdeme.
NĚKTERÉ UDÁLOSTI SE OPRAVDU STALY.
VŠECHNY POSTAVY JSOU SMYŠLENÉ.
„MRTVÝ HOLKY“
DODATEK
NA FOTCE:
1. ARCÁNGELA BALADROVÁ
2. KOSTŘIČKA
3. SERAFINA BALADROVÁ
4. BLANCA… ČERNOŠKA (ZEMŘELA 17. ČERVENCE)
5. EVELIA (ZEMŘELA 14. ZÁŘÍ)
6. FELIZA (TO SAMÉ)
7. ROSA (ZEMŘELA 15. LEDNA)
8. LUPE (NEVEŠLA SE DO LATRÍNY)
9. AURORA BAUTISTAOVÁ (BYLA ODŠKODNĚNA)
10 a 11. DVĚ ŽENY, KTERÉ ZABIL TEÓFIL PINTO.
MRTVÝ HOLKY
VĚNOVÁNO PAMÁTCE A VYNALÉZAVOSTI JORGE IBARGÜENGOITII
Překlad titulků: Tomáš Pikl