ІДЕЮ ВЗЯТО З РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
АМСТЕРДАМ
ПОСАДКА ЗАБОРОНЕНА
Шановні пасажири,
міжміський потяг із Брюсселя прибув на кінцеву станцію.
Не забувайте свої речі.
Шановні пасажири,
міжміський потяг із Брюсселя прибув на кінцеву станцію.
Не забувайте свої речі.
ЗАРУЧНИК У МАГАЗИНІ APPLE
Так. Гаразд, бувай.
ПОЛІЦІЯ
Диспетчер сказав розібратися зі злодюжками на площі Дам.
Заяви від місцевих?
Так, надокучливі засранці.
Злодюжки? Серйозно.
Ось чому я хочу зайнятися розслідуваннями.
Стати детективом?
ГОТЕЛЬ «ТРЕВЕЛ»
Вітаю.
РЕСПУБЛІКА БОЛГАРІЯ
ПЕТРОВ ІЛІАН АДМІР
З поверненням, пане Петрове. Як ви?
Досі втомлений і розбитий.
Тепер нас таких двоє.
- Знову на роботу? - Так.
- Тримайте. - Дякую.
ЛІКИ ЗА РЕЦЕПТОМ
Привіт, люба.
Привіт, любий, ти вже на місці?
Так. Поїздка пройшла нормально, але трохи затягнулась.
Таке враження, що ти десь далеко.
Так, вибач. Схоже, я загубив навушники.
Справді? Паскудно.
Ага.
Чорт, вони дорогі.
Так.
Ти туди надовго. Може, купи нові.
Я подумаю.
До речі, я забрала буклети зранку.
Які буклети?
Щодо квартири.
Там чудово.
Якщо ми швидко зробимо перший внесок, можемо вибрати найкращу.
Так. Лише перший внесок.
Що сталося?
Нічого. Я засмутився через навушники.
Розумію.
Агов...
Чуєш це?
Так.
Я вже сумую за тобою, любий.
Подзвонити ввечері?
Звісно, люба. До зв'язку.
Бувай.
Вітаю.
Привіт.
Доброго дня.
Мені потрібні AirPods.
Добре.
- Так, він вам допоможе. - Гаразд, дякую.
Будь ласка.
...єдиний за таку ціну.
Лукасе.
Ми його перевірили.
Йому капець чи...
Зовсім ні. Акумулятор віджив своє.
- Чим я можу допомогти? - Я шукаю AirPods.
AirPods? Авжеж. У мене є кілька.
Так, зараз буду.
Якщо хочете, можемо замінити його, і ноутбук буде, як новий.
- Скільки це займе? - Десять хвилин, максимум.
- Добре. - Чудово, я зараз повернуся.
Мамо, не вдавай із себе нужденну.
Вам потрібна остання версія чи попередня?
- Остання. - Звісно.
- Я принесу. - Дякую.
Знаєш, чим класні заклади, де можна їсти без обмежень?
Ти отримуєш достатньо їжі
за відносно невелику платню.
Знаєш, що кумедно?
Якщо замовити забагато й не з'їсти, ти маєш за це заплатити.
На цьому вони й заробляють.
Ага, тому я беру салати.
Тримайте.
Гарного дня.
Доброго дня. Чим я можу допомогти?
Там заборонено залишати свої речі.
Усі на підлогу!
Це моя територія.
Усі на підлогу!
Нікому не виходити.
Усі на підлогу.
Нікому не виходити.
Лягайте!
Мене ніхто не слухає.
Ходімо.
Залишайтеся тут. Нікому не виходити.
Вони мають мене слухати. Усі.
Ходімо.
Усім залишитися всередині. На підлогу.
Лягайте.
Залишайтеся тут. Агов!
З цим слід звертатися до міста, а не до нас.
Ви знаєте, як...
Усі на підлогу. Лягайте всі.
Ходімо.
Екстрена ситуація!
Кажіть, 14–11.
Люди тікають із магазину Apple на Лейдсеплейн.
Схоже, пролунали постріли.
- Постріли? - Ідіть усередину!
Офіцери в центрі,
збройне пограбування в магазині Apple на Лейдсеплейн.
- Рухайтеся! - Усередину!
Усередину!
Ще нічого не видно.
Багато перехожих. Залиште територію!
З дороги! Усередину.
Залишайся всередині! Ідіть усередину! Ну ж бо.
- Залишайся всередині! - Усередину. Швидше!
Нікому не виходити.
Лежати.
Це моя територія.
- У підсобку. Швидко. - Ну ж бо.
Нікому не виходити.
Залишайтеся тут! Не виходити!
- Народ! Рухайтеся! - З дороги!
Руки, брате.
Руки.
Що?
Руки за спину, лежи й стули пельку, ясно?
Гаразд, не рухайся.
Ми бачимо одного чоловіка зі зброєю в камуфляжі.
Надішліть підкріплення.
У нього, імовірно, вибухівка.
Лежи, бро.
Боже.
У нас стріляють. Не підпускайте колег.
Повністю закрити Лейдсеплейн. Де спецпризначенці?
У десяти хвилинах.
- Поранені, мертві? Скільки озброєних? - Один зловмисник, поки що.
Пограбування, напад, тероризм? Що сказати?
Хто нам потрібен?
Усі.
СПЕЦПРИЗНАЧЕНЦІ
Вінстон.
Так, ясно.
Дайте мені десять секунд.
Агов.
Іди сюди. Тато має йти.
Люблю вас.
- Ти скоро повернешся? - Як завжди.
Гаразд.
Я кохаю тебе.
Знаю.
Агов.
Будь обережним.
Авжеж.
Тримай.
Звернення до всіх підрозділів щодо інциденту першого пріоритету.
Мінімум спілкування, будь ласка.
14–11, спецпризначенці їдуть. Залишайтеся в укритті.
Інцидент на Лейдсеплейн.
Усім іншим підрозділам не заходити на Лейдсеплейн. Перекрити доступ до площі.
Ніхто не має заходити на Лейдсеплейн. Повторюю: Лейдсеплейн закрито.
Усі, хто на місці, одягніть жилети.
- Відеоспостереження, ви слухаєте? - Так.
Усі камери на Apple.
- Прийнято. - Будьте готові.
Перепрошую.
- Так? - Кісе, це Каріна.
Можеш швидко дістатися до диспетчерської? Заручники в магазині Apple.
Уже їду.
Шах і мат.
Вибач, обов'язок кличе.
Брате.
Встань.
Вставай, брате.
Вставай.
Ходімо.
Мені потрібен перемовник.
Я хочу поговорити.
Потрібен посередник.
Або я все підірву.
Якісь проблеми? Ну ж бо, підходьте!
- От халепа. - Дідько.
Залишайся там.
Сідай.
Будь тут.
Пане?
Я помру?
Просто слухай і мовчи, ясно?
ВИКЛИКИ + ОПЕРАТИВНА ГРУПА
112, поліція. Що трапилось?
Я в магазині.
У магазині Apple.
Я хочу поговорити з перемовником.
Вибачте, хто ви?
Я захопив заручників. Хочу поговорити з перемовником, ясно?
З посередником. Ви ж бачили?
ЗЛОВМИСНИК ІЗ ЛЕЙДСЕПЛЕЙН
Я серйозно. Потрібна людина, яка знає, що до чого.
Каріно? Дивишся це?
Жодних фокусів, інакше все вибухне.
Алло? Ви мене чуєте? Алло!
Чую.
Хочете поговорити з перемовником?
Так, я щойно це сказав.
Потрібно все обговорити.
Ми шукаємо для вас перемовника.
Добре. У вас є мій номер? Нехай подзвонить.
Вони передзвонять.
Що робитимемо?
- Треба забиратися звідси. - Пані.
Треба діяти дуже тихо, гаразд?
Він не знає, що ми тут. Якщо говоритимемо пошепки, він не почує.
Але якщо відчинимо двері, ми помремо.
Мамо, прошу.
У кого є телефон?
Мій там.
- Можна? - Так.
112, поліція. Що трапилось?
Це Мінгус.
Ми ховаємося в підсобці в магазині Apple.
У магазині озброєний чоловік.
У підсобці в магазині Apple? Де саме?
На першому поверсі навпроти ліфта. Я тут працюю. Я забрав їх у підсобку.
Гаразд. Скільки вас там?
Четверо.
Ви в безпеці?
Пане?
Алло?
Ні.
Вас хтось бачить? Хтось знає, що ви там?
Ні, двері зачинені.
Їх можна відкрити лише карткою працівника.
Зрозуміло.
Ти бачив зловмисників, Мінгусе?
Скільки їх там?
- Чорт. Він був один, гадаю. Так? - Так.
- Точно. - Так, один. Зі зброєю.
Але я бачив, як люди тікали нагору до їдальні.
Так, Мінгусе. Знаємо. Ми з ними на зв'язку.
Важливо, щоб ви не привертали увагу, добре?
Зберігайте спокій і ховайтеся, так буде краще.
Наші люди надворі, ми намагаємося розібратися в ситуації.
Ми над цим працюємо.
Лейдсеплейн ліворуч.
Так, хочу пересвідчитись, що в тебе гарна видимість.
Зулу прибув і стежить за ним. Можете приєднатися.
Ми бачимо двох офіцерів на площі.
Треба витягнути їх звідти.
Агов, їх приперли до стінки, треба витягнути їх.
80–14 диспетчеру. Колеги в пастці на площі. Вони у великій небезпеці.
Якщо вони не можуть прийти до нас, ми підемо до них. Ми просуваємось.
Будьте готові.
Диспетчере, машина їде в напрямку будівлі Hirsch.
Ситуація поки що статична, але може стати динамічною.
Прошу всіх триматися на відстані.
Ходімо, брате. Ходімо!
Іди сюди.
Готовий?
Так, офіцери йдуть.
Ходімо.
Жодних дурниць, ясно?
Сідай.
Щоб тебе бачили.
Мене звати Іліан.
Я з Болгарії.
Мені начхати.
- Привіт. - Розказуй.
У магазині Apple на Лейдсеплейн чоловік
з автоматичною зброєю, з якої він стріляв кілька разів.
Четверо людей ховаються в підсобці на першому поверсі.
У нього принаймні один заручник, на верхніх поверхах теж є люди.
- Десь 40–50. - Гаразд.
З ними є зв'язок? Вони не в заручниках?
Так, вони з нами на телефоні.
Він не знає, що вони там.
- Але якщо він піде нагору... - Ясно.
Їм треба вибратися звідти.
- Перевірка зв'язку. Валері, чуєш? - Так, Кісе.
Він попросив перемовника.
- Він попросив перемовника? - Так.
У моїй практиці це вперше.
- Де розмістити команду? - Тут.
Інші дзвінки перенаправляйте на Занстад. Ми залишимося тут.
Перемовники сидітимуть там.
Тримайте.
- Що це? - Подзвоніть.
Мера немає, а комісар поліції вже в дорозі.
- Навіщо мені дзвонити? - Це протокол.
Витягуємо всіх і арештовуємо хлопця, це мій протокол.
Кісе, спецпризначенці будуть за хвилину.
ПОЛІЦІЯ
- Перевірка зв'язку. - Перевірка рацій.
- Усе добре.
- Хто головний? - Два Нулі.
Дідько.
Вітаю, Вінстоне. Вибач, що викликали.
- Скажи це моїй дружині. - Я надішлю їй квіти, коли все скінчиться.
Квіти? Доведеться викупити весь Кекенгоф, щоб загладити провину.
Послухайте, там приблизно 40 людей на верхньому поверсі.
Треба якнайшвидше вивести їх.
Щойно в нас будуть плани, потрібен тактичний аналіз. Тоді підемо.
Не раніше.
- Привіт. - Привіт.
«Альфа», готуйтеся ввійти. Браво й Чарлі замінять
патрульних. Ми контролюємо всю територію.
Евакуюйте бари, ресторани й офіси. Зрозуміло?
Гаразд.
Треба замінити патрульних. Ходімо.
Відходьте.
- Плани поверхів? - Майже всі.
Майже? Чого немає?
Самого магазину Apple. Ні в кого їх немає.
Подзвоніть керівництву Apple в Америку. Мені потрібні плани.
Дельта на позиції.
Ехо на позиції.
Абе, рада тебе бачити.
Кісе, усі перемовники зараз будуть.
Розважтеся, хлопці. Я пішов. Їду на Лейдсеплейн.
Лейдсеплейн зліва на десятій годині.
Коли ми...
Ми трохи спустимося і триматимемося на належній відстані.
- Лінн, ти перша. - Що нам відомо?
Захоплення заручників, мотиви невідомі. Один зловмисник.
Це все, що мені потрібно.
Ти маєш знати, що саме він попросив перемовника.
- Куди нам? - Туди.
- У цій божевільні? - Знаю, але я хочу, щоб усі були разом.
Поточний план дій.
Наші снайпери не зможуть влучити в нього крізь товсте скло.
У нього на тілі вибухівка, а в руках детонатор.
Тож нейтралізувати його дистанційно — не варіант.
Випустити його з вибухівкою — ще гірше.
Він має вийти без вибухівки,
або викуримо його й виснажуватимемо, поки він не зламається.
Я витягну його звідти, сто відсотків.
Лінн.
Достукайся до нього.
Диспетчерська? Два Нулі на місці.
Перевірка зв'язку. Ехо, Браво, як евакуація?
Майже закінчилась.
Агов. Усі готові?
Є плани поверхів, щоб піднятися нагору?
- Ні. - Чорт.
- Це він? - Так.
- На позицію. - Прийнято.
НА ЛЕЙДСЕПЛЕЙН ЗАХОПИЛИ ЗАРУЧНИКІВ:
НАСИЛЬСТВО В МАГАЗИНІ APPLE
- Вілко. - Лінн.
- Рейчел. - Лінн.
Пробачте.
Пане?
Мені потрібні ліки.
Навіщо? Які ліки?
Я маю приймати їх тричі на день.
Вони в моєму рюкзаку.
ВИКЛИК...
- Так? - Це Лінн, поліція Амстердама.
Ти просив перемовника.
Саме так.
Га?
Він нам показує, хто головний?
Так, ці.
Дякую.
Дуже дякую.
Пробачте.
У мене дуже болять руки.
Розвернися.
- Дякую. Дуже дякую. - Замовкни!
Дай руки. Руки за спину.
- Дякую за ліки. - Я сказав замовкни.
Замовкни!
Будь на підлозі. Стули пельку.
Це Лінн.
Алло.
Дякую, що передзвонив.
Ти просив перемовника, наскільки я розумію.
Так.
- Це я. Мене звати Лінн. - Так, ти вже сказала.
- Двічі. - Як до тебе звертатися?
Немає значення. Вигадай щось. Ти все одно дізнаєшся.
Гаразд.
Я рада поговорити з тобою.
Я можу сказати, що мені потрібно?
Хіба не для цього це все?
- Чи ні? - Він іде.
Не думай, що я дурний.
Гадаю, ми в скрутному становищі й повинні спробувати...
Я не в скрутному становищі.
Це ти в скрутному становищі. Я скажу, що хочу.
- Мої вимоги. - Для цього я і подзвонила.
Так.
Гаразд.
Я хочу 200 мільйонів у біткоїнах і безперешкодний вихід.
Двісті мільйонів?
Так, і? Ти ж не глуха?
Ні. Я просто хотіла пересвідчитись,
що я все правильно почула. Це чималі гроші.
Чималі гроші?
Для вас це мало! Це лише гроші за паркування.
Але за те, що ви зі мною зробили, 200 мільйонів — це ніщо.
Ви ще легко відбудетесь.
У мене достатньо вибухівки, щоб підірвати всю площу.
Я розумію, я...
Поклав трубку.
Лягай і будь на підлозі.
Каже, що підірве все.
Чорт. Я навіть не мав тут бути.
Якби ти не затримав мене через клятий ноутбук...
Я не хотів залишатися. Тобі треба було просто мовчати. Ти з ним?
Агов.
- Що? - Припини.
Це маячня.
Він не винен.
Звісно, він не з ним. Ти ж бачиш, так?
Вибачте.
Що?
Ви ж говорили з поліцією?
Що вони сказали?
- Скільки грошей ви попросили? - Багато.
Ясно?
Достатньо, щоб заплатити за все.
Знаєш чому?
Бо всі намагалися розтоптати мене.
Поліція, Міністерство юстиції, уряд.
Усі хотіли розтоптати мене й зруйнували моє життя.
Вони знищили мене!
- Вони хотіли розтоптати мене! - Розумію.
Але я не роблю цього, брате.
Ні.
Тобі це не вдасться.
Бо якщо ти спробуєш,
я тебе вб'ю.
І якщо вони спробують щось зробити, я підірву цю будівлю.
Брате.
Усміхайся.
ПЛАСТИКОВА ВИБУХІВКА
Що це?
- Звідки це? - Мабуть, він надіслав на канал АТ5.
Це не можна оприлюднювати.
Абе, поглянь на це фото.
- Вибухотехніки з тобою? - Чорт.
Треба дізнатися, що це. Можеш перевірити?
Будь напоготові.
Отже?
Судячи з написаного, це навчальні боєприпаси.
Навчальні?
- Отже? Вони не вибухнуть? - Сподіваюся.
- А хто сказав, що текст правильний? - Як завжди, ти не допоможеш.
Я маю працювати з тим, що бачу.
- Ти знаєш, що в нього в сумках? - Ні. А що?
Припустімо, у нього детонатор.
А сумки повні вибухівки.
- Магазин Apple буде зруйновано. - І не тільки.
На твоєму місці я б відвів своїх людей подалі.
На щастя, ти не я.
Ти чув, Кісе?
Так.
Ідеальна позиція.
- Шефе. - Агов.
Мені потрібні два плани.
По-перше, треба забрати людей з другого поверху швидко й тихо.
- Добре. - По-друге, швидко зайти на перший поверх.
На ньому вибухівка.
Не знаю, справжня вона чи ні. Звідси не видно.
Але в нього один заручник, і четверо людей ховаються в підсобці.
І він не знає?
Ще ні.
Пробач.
Я просто хотів допомогти. Звідки я міг знати...
Ні, усе гаразд.
Ти в цьому не винен, я знаю.
Я не хотів. Вибач.
До речі, я Мінгус.
Лукас.
Я Бенте.
Я Суф.
Це моя...
У тебе є діти, Мінгусе?
Так, син.
Найджел, він справді...
Він чудовий хлопець.
Ми хотіли подивитися гру «Аякса» увечері.
А в тебе?
- Є діти? - Ні.
У мене чудова дівчина, але... Ну...
Так, це трохи складно.
Ми планували повечеряти десь сьогодні.
Мабуть, їй цікаво, де я. Можливо, вона мене зараз ненавидить.
ВИКЛИК
- Алло? - Це Марк, я з поліції.
Відтепер я буду твоєю контактною особою, добре?
Я близько. Я припаркувався на Лейдсеплейн навпроти магазину.
Гаразд.
Як ви там?
Усе гаразд. Гадаю.
У нього є заручники в магазині?
Думаю, так, інакше ви б уже були тут.
Ми говоримо з ним. Переговори щойно почалися.
Ми робимо все можливе, щоб покінчити із цим, Мінгусе.
Ця лінія буде відкритою, але будьте тихо.
Гаразд.
Думаю, він не знає, що ми тут.
Наскільки я розумію, він не знає про вас.
У магазині грає музика, і це допомагає.
Чорт.
Поки що.
Чому поки що?
Музику вимикають після закриття, о 21:00.
Сигналізація спрацює, якщо всередині є люди.
Ясно.
Чи є спосіб не вимикати світло й музику довше?
Ні, ними керують централізовано зі США.
Гаразд, я займуся цим.
Увімкни беззвучний режим й енергозбереження.
Вимкни все, що розряджає акумулятор, ясно?
Гаразд.
Кісе, світло й музика вимикаються о 21:00.
Треба зв'язатися з Apple.
- Гроші в тебе? - Світло й музика можуть вимкнутись.
Магазин уже мав зачинитися, оскільки ви там, може спрацювати сигналізація.
Але це не ми, ясно?
Це відбувається автоматично, це нормально.
Ходімо.
Слухай, усе вибухне.
Не бреши мені, Лінн.
Не бреши мені, добре?
Я не брешу. Повір мені.
Клянуся, нічого не станеться. Поки ми спілкуємось, нічого не станеться.
- Не треба. - Ти мені віриш?
Не робіть цього.
Не робімо нічого, про що шкодуватимемо.
Вибач, що саме вимикається о 21:00?
Лише світло й музика.
Стандартна процедура. Ми не контролюємо сигналізацію.
Я одружений.
Прошу, не треба.
Не треба.
Будь ласка, не робіть цього.
Прошу.
Щось може статися. Тримайся на безпечній відстані.
Залишайся на зв'язку. Зберігай спокій, нічого не станеться.
Бачиш?
Ніякої сигналізації. Не треба брехати.
Ні, я не знаю, чому...
Чорт, Кісе. Я маю казати йому правду.
Залишайтеся на лінії. Кісе!
Apple допомагає. Музика й світло залишаться.
Вони переводять на нас свої камери.
- Чудово. А плани? - Займаються цим.
Але вони в іншому місці в США. Протокол.
Може зайняти кілька хвилин або годин. Вони роблять усе можливе.
Зображення з камер є.
Чи варто дзвонити йому?
Він тобі не довіряє, бо поклав трубку.
Я поверну його довіру.
- Так? - Агов.
Усе гаразд?
Чому має бути інакше?
Ти був сердитий, коли поклав трубку.
Бо ти збрехала. Я це не люблю.
Я розумію, але покладаюся на отриману інформацію.
Мені сказали про світло, музику й сигналізацію.
І я подумала, що маю повідомити тебе.
Я не хочу, щоб ти лякався.
Так, гаразд.
Але ти маєш гроші для мене?
Запевняю, що ми над цим старанно працюємо.
- Я хочу біткоїни. Ти знаєш, що це? - Так, звісно, знаю.
Агов, мені незручно через те, що я не знаю, як до тебе звертатися.
Відчувається якась відстороненість.
Дві А. Називай мене Дві А.
Гаразд, дякую. Дві Е.
Ні, чекай. Ні... Не «E», а «A».
Дві А, англійська літера.
Англійська. Дві А.
Ти ж знаєш англійську?
- Звісно, знаю. - Тоді добре.
Хоча я народилася і виросла в Амстердамі.
Здається, ти теж. У тебе амстердамський акцент.
Мова не про мене, а про тебе й що ти для мене зробиш.
Ми обов'язково поговоримо про це, бо сподіваюся, ми знайдемо вихід,
Дві А.
Так?
Хто сказав, що мені потрібен вихід?
Ну...
Гадаю, ти це робиш, бо хочеш чогось досягти, так?
Досягти? Просто, так?
Двісті мільйонів у біткоїнах і безперешкодний вихід.
- Тоді все буде добре. - Як ти уявляєш безперешкодний вихід?
Як ти хочеш це зробити?
Швидке авто й безкоштовний супровід до А10.
До автостради А10?
Потім що?
Потім ви маєте присягнутися, що не переслідуватимете мене.
- І ми втечемо. - Ми?
Ми з хлопцем тут.
З хлопцем?
- Хочеш забрати його зі собою? - Хочу?
Він піде.
Коли я буду в безпеці й відірвусь від вас, я відпущу його.
Слухай.
Ти там давно. Мабуть, ти або цей чоловік хочете їсти або пити.
Я дав йому пити й таблетки.
Приємно це чути.
Ти дбаєш про нього. Що за таблетки?
Твої таблетки.
- Як вони називаються? - Лізоноприл. Для серця.
Гаразд.
Ти дбаєш про нього?
Якщо він такий хворий?
Ти маєш дбати про нього.
Роби свою роботу, і ми скоро вийдемо звідси.
До того ж він не схожий на хворого.
Це щось внутрішнє, так? Зовнішній вигляд нічого не значить.
Тому дістань для мене гроші якомога швидше.
Або це займе більше часу, і якщо з ним щось станеться,
це буде твоя провина, подружко.
Моя провина? Не перегинай, друже.
Це ти зайшов туди озброєний і взяв заручника, а не я.
Так, гаразд. Гадаю, ти маєш рацію.
Кісе?
СПІВРОБІТНИКИ ТА КЛІЄНТИ В ПАСТЦІ НАГОРІ В ЇДАЛЬНІ.
СЛІДКУЙТЕ ЗА НОВИНАМИ!
- Звідки це? - Імовірно, від когось зсередини.
- Це на кількох сайтах і в соцмережах. - Зараза.
Абе, це терміново.
Так, я слухаю.
Якийсь дурень зробив допис про те, що наверху є люди.
Чорт.
Треба дістати тих людей якнайшвидше.
Якщо він прочитає, що...
У нього з'явиться 40 заручників, якими можна пожертвувати.
Треба зайти зараз і ризикнути.
- Зроби так, щоб ці дописи видалили. - Зрозуміло.
Телефонуй інтернет-провайдерам.
Чому це лайно так затягнулось?
- Мінгусе? - Так.
Ми намагалися дістати плани поверхів магазину,
але в нас їх ще немає.
Треба вивести людей, які нагорі.
Як туди дістатися якнайшвидше?
Ззаду є вихід, що сполучається із сусідньою будівлею.
Можете пройти ззаду.
Я можу намалювати.
Чудово. Зроби це, будь ласка.
- Надішли якнайшвидше, добре? - Гаразд.
Що ти робиш?
Є.
Хлопці, сюди.
Ми зайдемо через темну сторону будівлі Hirsch.
Нам відомо, що всередині один озброєний. Чи є ще хтось — невідомо.
Нагорі в пастку потрапило 40 цивільних.
Ми їх витягнемо. Тихо. Це наше завдання. Ясно?
Зосередьтеся, хлопці.
Гаразд. Ходімо.
Лінн, говори з ним якнайдовше.
Увага. Спецпризначенці заходять.
Пані, мені дуже потрібно, щоб ви...
Кісе.
Четверте місце.
Дівчина, яка зробила допис, відмовляється видаляти його.
- Хто вона? - Якась інфлюенсерка.
- Називає себе «лідеркою думок». - Подзвони їй.
Кіс ван Зантен. Начальник поліції Амстердама.
Ти написала про людей у магазині Apple?
Знаєш, скільки життів ти наражаєш на небезпеку, дурепо?
А тепер слухай.
Якщо не видалиш допис за 10 секунд, я особисто надішлю групу захоплення,
яка витягне тебе з мішком на твоїй довбешці! Ясно?
Ти зрозуміла?
Тоді зроби це!
Мені просто цікаво.
Що сталося сьогодні, що привело тебе сюди?
Тактичний стрій.
Це все сталося не сьогодні. Розумієш? Це триває давно.
Несправедливість, якій ви постійно мене піддаєте. Ось у чому справа.
Гаразд.
Усі ви.
Ваш сумнозвісний Бермудський трикутник.
Окуляри нічного бачення.
Прокурор, поліція, верховенство права.
Ви мене ображали. Ви одягнули на мене наручники
й кинули мене на підлогу в камері. Ви образили мене, розумієш?
Але це має закінчитись.
І сьогодні цей день настав.
Тому мені потрібна грошова компенсація.
Мені потрібні гроші, щоб забратися звідси. Тут мене все одно ніхто не слухає.
Я неважливий.
Але я важливий, розумієш?
- Просто спостерігайте. - Розумію.
Я докладаю зусиль заради тебе. Віриш?
У тебе немає вибору, так?
Ти вдаєш, що дбаєш про мене?
Після цього ти повернешся додому до хлопця, дитини чи когось іншого.
Я хочу, щоб ти вийшов живим.
Ти багато кому небайдужий, я впевнена в цьому.
Вони хочуть, щоб ти вибрався із цього.
Ось чого я хочу.
Щоб ти був у безпеці назовні.
Дві А.
Зви мене Аммаром.
Гаразд.
Аммаре.
АММАР
Дякую.
Я тут заради тебе. Гаразд?
І заради того чоловіка,
який поруч із тобою.
Він просто прийшов щось купити
й не має до цього ніякого відношення. Мабуть, він наляканий, не думаєш?
Що ти робиш?
Нічого.
Я просто хочу знати, як він.
Аммар Аджар? А-дж-а-р? Ім'я Аммар.
Водій. Так, я зрозуміла, побачивши цей фургон.
Дата народження? 21 квітня 1995 року.
Я дам трубку колезі. Зачекайте.
Будь ласка, п'ятий канал. Гаррі, великий екран.
Аммар Аджар. Народився в Амстердамі, коріння в Сирії.
Незначні правопорушення. У дитинстві повернувся до Сирії.
Мав психіатричні проблеми.
Це він.
- Ти спостерігаєш за мною, так? - Так.
Аммаре, ми тебе бачимо.
Я тебе бачу.
Тоді скоро побачиш, що буде, якщо я не отримаю гроші.
Мене вразило, що ти дбаєш про нього.
Мені це подобається.
Це дуже добре.
Ти навіть дав йому цигарку.
Щоб він не панікував.
Так, ну...
Він лише...
Він лише людина.
Так?
Ага, точно.
- Точно. - Точно.
Він така ж людина, як і ми з тобою.
Двері можна відчинити.
- Гаразд, контакт. - Продовжуй.
Руки на голову.
Два Нулі до Браво. Тут чисто.
Ніяких злочинців, лише цивільні. Готові до евакуації.
- До мене. - Рухайтесь.
- Рухайтеся. - Ідіть. Чисто.
Досить розмов, Лінн.
Вона забагато говорить. Уже голова болить.
- Мінгусе? - Так?
Усі в безпеці. Ми витягли всіх із їдальні
завдяки твоїй інформації. Дякую.
- Ми намагаємося дістати вас. - Гаразд.
Марку, скільки це займе?
Ми робимо все можливе, Мінгусе. Повір мені.
Вони досі над цим працюють.
Чудова робота, командо.
Збери всіх. У нас є кава, й ми замовили сотню піц.
- А переговори? - Він непередбачуваний.
Це займе якийсь час.
Не хвилюйся, я вже подзвонив у Кекенгоф.
Гаразд. Зроби перерву. Піца в дорозі.
Твій?
Це моя дружина.
Хочеш поговорити з нею?
Не думай, що ти Брюс Лі.
Знаєш, дружина хоче, щоб я купив будинок.
Який нам не по кишені, тому...
Я приїхав сюди на роботу.
На кілька місяців.
Я заробляю гроші.
Цього недостатньо,
але я її кохаю.
І якщо вона хоче цей будинок,
я зроблю все можливе
для неї, для нас.
Вона зараз дуже хвилюється.
Хіба про тебе ніхто не хвилюється?
Про мене не варто хвилюватися.
Це моя провина.
Я теж міг би взяти пістолет,
зайти в магазин, узяти заручників.
Але це завжди буде не та людина. Завжди.
Хтось, хто не заслуговує бути таким наляканим або вбитим.
Я не заслужив, щоб зі мною поводилися так.
Я розумію. Я знаю це відчуття.
До тебе ставляться, як до лайна. Уряд.
Ти платиш усе, що вони хочуть.
Але вони приходять до тебе за додатковими податками.
У тебе нічого не залишається.
Я знаю це.
Тут...
Тут я ніщо.
Але в іншому місці із цими грошима я...
Я буду королем.
Я допомагатиму людям, які потрапили в таку саму ситуацію.
Я буду королем Робіном Гудом.
Ти знаєш Робіна Гуда? Хочу побачити, чи гроші принесуть щастя.
Я просто дуже боюся, що тобі це не вдасться.
Тебе можуть застрелити.
Мабуть, це найгірше місце, яке ти міг вибрати.
Я не боюся.
У мене є ти.
У тебе є я, так.
Але скажімо, вони не дадуть грошей.
Ти мене вб'єш, і що тоді?
Тоді вони виграють.
І програють.
Хочеш кави?
Авжеж.
Мінгусе?
Він повільно наближається до вас. Нехай усі мовчать.
Він іде. Якщо він зайде, удар його цим.
Де найбільше болить?
Серце.
Мамо.
- Марку. - Так?
Суф погано.
Що з нею?
Вона втрачає свідомість.
Вона тримає руку на грудях.
Кісе, Абе, можливо, у жінки в підсобці серцевий напад.
Це може бути серйозна проблема.
Лінн?
- Подзвони йому й заговори зуби. - Добре.
Колего. Терміново потрібен лікар.
- Зрозуміло. - Гаразд.
Привіт, Лінн. У нас перерва на каву.
Приємно це чути.
Як справи?
- Марку? - Слухаю.
Я говорив із Кісом.
Якщо це інфаркт, ми заходимо, залучаючи всі ресурси.
Лише якщо це точно, бо ми сильно ризикуватимемо.
Зрозумів.
- Привіт. - Привіт.
- Потрібна консультація. - Гаразд.
Мінгусе, у мене тут лікар.
Привіт, Мінгусе. Вона втратила свідомість?
Ні.
Біль поширюється?
- Біль поширюється? - Ні.
Ні.
З ним проблема.
Гадаю, він справді хоче повернутися до дружини. Він хвилюється.
Я уявляю.
Так, ти теж маєш хвилюватися.
Подзвони його дружині і скажи їй, що він не повернеться.
Не робімо таких припущень.
Продовжмо розмову.
Вона спітніла? У неї сині губи?
Так, пітніє, але губи не сині.
Відчуваєш її серцебиття?
- На годиннику є пульсометр. Можу виміряти. - Давай.
То про що ти хочеш поговорити?
Ти просиш велику суму.
Це не дрібниця.
- Що ти хочеш із нею зробити? - А?
- Хочеш частину? - Ні.
Дякую. Мені просто цікаво.
У мене забагато проблем, розумієш?
Я більше цього не винесу.
- Я не хочу більше страждати. - Розумію.
Хіба ти не хочеш поговорити з кимось про це?
Є спеціалісти, які допоможуть.
Час для розмов скінчився, Лінн. Так.
Я говорив із соцпрацівниками до посиніння.
Вони просто кивають і посміхаються.
Вони штовхають тебе все далі й далі в кут.
Я йшов від них ще більш пригніченим.
Гаразд.
Так. Гаразд.
Так.
ЗЧИТУВАННЯ...
Агов, Аммаре. Припустімо...
Припустімо, що ти просто вийдеш звідти дуже тихо і спокійно.
Що найгірше сталося насправді?
Хочеш, щоб я здався?
Хочеш, щоб я вийшов?
- Цього ніколи не станеться. - Чому?
Бо я завжди закінчую розпочате.
Я пройшов точку неповернення.
Серцебиття нормальне?
ПУЛЬС — 117 УДАРІВ ЗА ХВИЛИНУ
Так. Так, не змінюється.
Гаразд, Мінгусе. Слухай.
Це просто тривога, панічна атака.
Нема про що хвилюватися.
Це не серце, ясно?
- Вибач. - Не треба.
Тобі нема за що вибачатись.
Абе, лікар вважає, що це не серцевий напад.
Повторюю: це не серцевий напад.
Добре, відбій, хлопці.
Ти хвора сучка!
Що це було?
Чорт. Це я винний.
Вимкніть лазери.
Ти хотіла, щоб мене застрелили?
- Вставай. Я щойно бачив, чи не так? - Аммаре?
Думаєш, я дурний? Я побачив зелену крапку.
Га? Що відбувається?
Присягаюся.
Я випущу в нього всі кулі, ясно?
Слухай, Аммаре.
Ти там у повній готовності, зі зброєю, вибухівкою, заручником.
Ти думав, що на розі просто стоятиме патрульний,
який зупинятиме рух? Ну серйозно?
Усі там. І так, у них є лазери.
Поки ти говориш, з тобою нічого не станеться.
Обіцяю.
Пішла ти, Лінн. Пішла ти.
Я хочу говорити із чоловіком, щоб усе було по-діловому.
Нехай мені подзвонить чоловік.
Й ось ми знову тут.
ЛЮБИЙ, МИ ДУМАЄМО ПРО ТЕБЕ.
- Вона знає, чим ти зайнятий? - Звісно. Про це говорять в усіх новинах.
Якби тільки наш друг там міг почекати два дні...
- Не було б стільки клопоту. - З'явилося б щось інше.
Завжди стільки роботи, так?
Таке відчуття, що світ сходить із розуму.
На співбесіді цього не кажуть.
Ти не розумієш, що боротимешся не лише з поганцями, але й із сім'єю.
Так, я програв цю битву, і це було повне фіаско.
Не драматизуй.
Але як воно?
Перший місяць було чудово.
Прогулянки, вечірки, дівчата.
Але через деякий час
ти розумієш, що тобі когось бракує.
Когось, хто завжди поруч.
Когось, із ким можна поговорити.
Хай там як.
Поглянь, де ми.
Для мене це найкраще, що може бути. Але ти...
Дбай про них.
Дякую.
Ого, смачно. Дякую.
Тримай.
- Не думаю, що це розумно. - Ризик надто великий.
- Лінн... - Я достукалася до нього.
Достукалася.
І він це знає.
І тому він не хоче з тобою розмовляти.
Дай мені годину.
- Максимум. І він вийде з магазину. - Це надто ризиковано, Лінн.
Він не застрелить його, коли почує мене.
- Він назвав мене подружкою. - Йому потрібен хлопець.
- Що думаєш? - Думаю, що в тебе точно є шанс із ним.
Ти зробила все правильно з заручником. Ти достукалася до нього.
Але він і божевільний, і не божевільний. Він абсолютно непередбачуваний.
- І це робить його небезпечним. - Так.
Знаю. У нього чимало за плечима.
Йому місце в психлікарні, але зараз він наша проблема.
Йому потрібна допомога, і це частина нашої роботи як перемовників.
Дай мені годину.
Пів години.
Ми не можемо ризикувати.
Ти це знаєш.
Що він насправді має на увазі? До чого він готовий?
Що він не виживе.
Так?
Аммаре, це Вілко. Я теж із поліції.
Я колега Лінн, з якою ти говорив раніше. Ти просив, щоб перемовником був чоловік.
А ти чоловік? Ти впевнений?
Так. Я чоловік.
Чоловік дає відповіді.
Отже? Коли я отримаю те, що просив?
Ми робимо все можливе. На такі гроші потрібен час.
Треба десь знайти 200 мільйонів.
Наші фінансисти займаються цим.
Це не відповідь справжнього чоловіка.
Ти ж знаєш...
Якщо не можете, просто скажи, розумієш?
Але тобі доведеться нести наслідки.
Як чоловіку.
Бачите, так?
Ви не сприймаєте мене серйозно?
Спитай, що він хоче досягти. Ти сприймаєш його серйозно.
Я сприймаю тебе серйозно. Чого ти хочеш досягти?
Слухай, якщо я вийду, я зроблю це, як боєць.
Він цього хоче?
Ти цього хочеш? Вийти?
Бо...
тоді ми не шукатимемо гроші. Це заощадить багато часу.
Це б заощадило багато часу, це можна було зробити давно.
Тож дозволь їм стріляти в мене.
Твої кулі мені не зашкодять.
Щойно я натисну, твої хлопці ззовні злетять у повітря.
І ти, і Лінн спатимете спокійно. Це нікого не хвилюватиме.
До біса.
Почнімо зворотний відлік.
Десять, дев'ять, вісім...
Поверни його до реальності. Спитай, яку машину він хоче.
...п'ять...
Аммаре, ми докладаємо зусиль.
Тобі потрібна машина для втечі. Яка?
...один.
Я хочу лімузин.
Лімузин? Ти хочеш лімузин для втечі?
Ти мене чув. Чорний хамер.
Ви почали це. Я просто підігрую. Зроби це.
Рожевий не підійде?
Ні.
Я думав про це.
Але мені потрібен чорний.
Гаразд, Аммаре. Гаразд.
Лімузин? Він говорив серйозно.
Залишайся на лінії.
Лімузин?
Якщо поїдемо, то зі стилем.
Прошу, попроси води.
Попроси води.
У мене є Red Bull.
Ні, це шкідливо для мого серця.
Вони мають робити те, що ти хочеш. Ти головний.
Попроси води.
Замість води він просить бісів лімузин. Який ідіот!
Попроси води, чорт забирай.
Або застрель мене.
Принеси нам води. Кілька пляшок буде достатньо.
Гаразд, Аммаре. Гаразд.
Дякую.
Я знав, що вони послухають тебе.
Стули пельку, або я випущу кулю тобі в голову, ясно?
Є щось?
- Так? - Аммаре?
Вода біля дверей.
Як ти просив.
Кілька пляшок.
Робот від'їжджає.
Ми тримаємося на відстані.
Ти ще там?
Ми заберемо воду.
Жодних фокусів, інакше все вибухне.
Розмовляй зі мною, і все буде добре.
Повернися.
Ходімо.
Повернися.
Встань.
Іди.
Зупинись.
Ми стежимо за вхідними дверима.
Ми відходимо. Снайпери тримають його на прицілі.
Бачимо двох чоловіків. Бойова готовність.
Мінгусе?
Якщо я скажу «на підлогу», я хочу, щоб ви всі негайно лягли, добре?
Що... Що станеться?
Жодних питань. Просто слухай мене.
Якщо я крикну «на підлогу», негайно лягайте.
Ми витягнемо вас, коли буде безпечно. Спецпризначенці назвуть кодову фразу.
Відчиняйте двері, лише почувши її. Ясно?
Що за фраза?
Заручник у магазині Apple.
Жодних фокусів, Вілко.
Не буде.
Спокійно забирай її.
Ніхто тебе не скривдить.
Зберігай спокій. Це для тебе.
Забери її.
Візьми.
Я не можу.
Не можу.
Чорт забирай.
На підлогу негайно!
Що це в біса було?
Ліворуч!
Прикрийте його.
Назад! Зберігайте лінію вогню, назад!
Заберіть його.
Назад.
Зберігайте лінію вогню.
Назад, хлопці!
Відступіть.
- Це погано. - Погано.
- Він узагалі живий? - Він лежить на площі.
Аммаре, ти мене чуєш? Поговори зі мною.
Я досі тут. Ти мене чуєш?
Альфа, це Два Нулі. Ситуація біля магазину Apple наразі стабільна.
Без детонації.
Не підходьте, доки вибухівку не перевірять.
Вибухотехніки, підійдіть до тіла.
Дістаньте людей із підсобки.
Хлопці...
Увага всім підрозділам.
Заручник щойно вибіг із будівлі, зловмисник біг за ним,
його збив автомобіль спецпризначенців.
Залишайтеся на місцях до подальшого розпорядження. Кінець зв'язку.
Знаєш, це викличе купу проблем.
Чудово спрацював.
Ти в порядку?
Так.
Думаю, так.
Чудові рефлекси.
Я радий, що він не вибухнув.
Гадаю, багато хто хоче поговорити з тобою.
Можна піти додому?
До Маї та дітей?
Боюся, лише завтра вранці.
Пане?
Ви як?
Добре, усе скінчено.
Вибачте.
Вибачте, усе гаразд. Ви в безпеці.
- Так? - Так. Обіцяю.
Ми відвеземо вас у відділок, гаразд?
Ходімо.
Колего.
- Поліція. - Поліція.
Поліція. Відгукніться.
Тримай.
- Дякую. - Дякую.
Заручник у магазині Apple. Відчиніть.
Відчиніть.
Не треба.
Виходьте.
Можете вийти.
- Виходьте. - Сюди.
- Це безпечно. Ходімо. - Ходімо.
- Ви як? - Вас поранено?
Ви поранені?
Сюди. Ідіть за мною.
Усе скінчено.
- Вони виходять. - Так.
Мінгусе.
Ти провів їх. Чудова робота.
Ти й мені дуже допоміг. Дякую.
Завтра о 9:00 розбір у штабі.
Але спершу поспи, добре?
Якщо це взагалі можливо.
Не забувай.
Поки ти говорила з ним,
ми змогли вивести тих людей у безпечне місце.
Дякую.
Побачимося вранці.
Так.
Сідайте, я відвезу вас додому.
Якого біса?
ПОЛІЦІЯ
ЗЛОВМИСНИКА У ВАЖКОМУ СТАНІ ВІДВЕЗЛИ ДО ЛІКАРНІ.
ВІН ПОМЕР НАСТУПНОГО ДНЯ.
31 БЕРЕЗНЯ 2022 РОКУ ЗАРУЧНИК і ЧЕТВЕРО ЛЮДЕЙ, ЩО БУЛИ В ПІДСОБЦІ,
ОТРИМАЛИ ВІДЗНАКУ ЗА ХОРОБРІСТЬ ВІД ВЛАДИ АМСТЕРДАМА.
ПІСЛЯ 4 МІСЯЦІВ РОЗСЛІДУВАННЯ ПРОКУРАТУРА ДІЙШЛА ВИСНОВКУ,
ЩО СПЕЦПРИЗНАЧЕНЕЦЬ ДІЯВ ЗАКОННО, СПРИЧИНИВШИ ЗІТКНЕННЯ,
І ЙОГО НЕ БУЛО ПОКАРАНО.
МОТИВИ ЗЛОВМИСНИКА ТАК І НЕ СТАЛИ ВІДОМИМИ.
Переклад субтитрів: Олександр Передерій