Har du köpt en missil på darkweb igen?
Det var en sällsynt prototyp, jag var tvungen.
Jag hittade en jättesällsynt marmorstaty!
Smaklöst!
Oj, vilken vacker sten! Den blommar av blommor!
Det är en körsbärsblomsagat. Ta den om du vill.
Här är en till "Mutsumi"-låda.
Vill du se vad som finns i?
Nej, ta bara ut den som den är!
Vilka minnen!
Alla är så små.
ALBUM
Det är illa nog att du slappar. Stöka inte till!
Sa jag inte åt dig att kasta den där kroppskudden,
storebror?
Men den gjordes av en professionell protestillverkare,
och den matchar din kroppsvikt till 100 procent.
Linda dig inte runt den. Du ger mig rysningar.
Uppfattat.
Det säger du, men du gömmer den bara igen.
Jag skulle inte gett dig mer arbete, Mutsumi.
Gubbjakt-uppdateringen tar en evighet.
Och du har inte mått bra på sistone heller?
Oroa dig inte, jag har bara lite feber på natten.
Det är klart att det återupplivade huvudet har en koppling till pappa.
Det fanns spår av pappas besök på Ninomaes herrgård.
Att undersöka lady Ninomae kunde vara en teknik.
Men lady Ninomae levde för 200 år sen.
Vår första punkt borde vara
att hitta Ninomaes dagbok, det viktigaste släktdokumentet för Yozakura,
och få ledtrådar om vår pappa!
Ja.
Det låter som en bra idé, men borde den inte vara i biblioteket?
Huset är gammalt, så även om det finns dokument,
har vi ingen aning om var många av sakerna är.
Definitivt biblioteket, samt förråden,
arkiven, garderoberna.
Vi delar upp arbetet och finkammar stället!
Shinzo, vad ska du med alla patronhylsor till?
Jag kommer inte fram. De är i vägen!
Förlåt, jag flyttar dem nu.
Vem fyllde bokhyllorna på norrsidan med modetidningar?
Jag!
Ingen överraskning.
I förrådet på andra våningen finns alla kemikalier,
så gå inte in förrän jag flyttat ut dem.
Jag vill ha de pressade blommorna!
Du kan få dem. De kallas tistlar.
Vems låda är det här?
Mina hårddiskar! Trodde de var borta!
-Vad är det på dem, storasyster? -Var det där de var?
Har du sparat alla gamla nummer av "Step"?
Det här omslaget är episkt!
Jag vill se det!
Lyssna, allihop!
Jag inser nu hur dumdristigt det vore
att leta efter en bok på en så stökig herrgård.
Så därför får vi först börja med
storstädning av Yozakuras herrgård!
-Ah! -Vad?
MISSION: YOZAKURA FAMILY
Även för er är det här för slarvigt!
Till exempel…
Kengo!
Jag?
Lägg undan alla de här statyerna av dig!
Ställningarna är obehagliga, och jag vet inte vad de tjänar till!
På allvar?
Jag tyckte de var läkande och en fest för ögonen.
De stressar mig visuellt och mentalt!
Jag tar hand om den här lilla!
Nästa, storasyster Shion!
Oj!
UPPDRAG: FAMILJEN ASAGAO
Du samlar alla versioner av samma bok,
"DÖDA FÅR"
spel efter serienummer,
du samlar på för mycket av samma sak!
Tänk att du inte fattar vad perfektion innebär för en samlare.
Vad barnslig du är, Mutsumi.
Inget är mer barnsligt än att köpa i bulk!
Om det gör dig så stolt, skulle du kunna ta tillbaka
de här "Krigarhäxflickans magiska studs"-grejerna
du lånade mig?
Mutsumi, det var vår hemlighet!
Jag älskar också Usa-Pink!
-Du får den, så var tyst! -Jippi!
Storebror Shinzo
inte ens du är ett undantag!
Oj!
En ballistisk missil? Vad ska du med den?
Vi är spioner, inte krigshetsare!
Du köpte den inte ens av våra affärspartners,
utan på en darkwebauktion, lätt spårbart!
Den var cool, jag kunde inte låta bli.
Köp inte vapen som om de vore smycken!
Så stor! Den är så cool!
Jösses. Inte undra på att huset blir stökigt.
Ni hoppar från det ena till det andra.
Det finns så många släktklenoder här, som böcker och keramik.
Är det inte att bevara såna traditioner
som Yozakura-familjen borde syssla med?
Betyder det att du tagit fram
alla antika gosedjur,
inte för att de är söta, men…
För att de är släktklenoder.
Och anledningen till att du lagt dem bredvid kudden på sistone
är inte att du är rädd för att sova ensam?
F-För att de är släktklenoder.
Så söta!
Belamrar jag också huset med nåt?
Nej. Du är en av de mer organiserade, Nanao.
Det enda är…
MUTSUMI HÅR (SVART)
…jag vill att du förvarar familjens hår- och nagelprover
nånstans mer undangömt.
För det är lite läskigt.
Förlåt!
De är praktiska för att hantera allas hälsa
och skriva ut medicin som passar var och en,
så jag samlar på mig för mycket.
Var det nån annan än du, Nanao, skulle de sitta fängslade.
En sak till.
Storebror Kyoichiro bad mig ge honom dina prover, så…
HEMLIG MUTSUMI-SAMLING.
Kasta!
Vad gör du med min Mutsumi-samling?
Goliath, ta dem till förbränningen.
Jag vill inte ha det, det är läskigt.
Nej!
SKRÄP
Okej! Stället är mycket snyggare nu,
så vi kan börja leta efter dagboken.
Jag borde vara försiktig och inte samla på mig för mycket heller.
Det är inte sant, Taiyo.
Alla dessa saker visar, på gott och ont,
hur lång Yozakura-familjens historia är.
Du har precis börjat samla och spara på dig saker.
Vi får samla ihop massor av saker och minnen tillsammans!
Mutsumi.
Jag får se till att det inte blir för mycket
annars blir jag utskälld.
Va?
Vad är det här? Oj!
TAIYO
En Taiyo-solfjäder!
Är det inte nåt man använder för att heja på idoler?
Säkert.
Och den ser hemgjord ut.
Jösses, Taiyo? Hur kär i dig själv är du?
Jag är inte som du, Kengo!
Jag skulle aldrig göra nåt sånt!
Vem gjorde det då?
Ai, var hittade du den?
Där!
ÖPPNA INTE
Den föll ut från Mutsumis låda!
TA INTE BORT
Min hand halkade!
Taiyo-affischer, foton, väskor, underlägg,
bokomslag, röda ficklampor och röda handdukar.
Och åtta olika pins,
två stansade nyckelhållare,
fem akrylstatyer, och en figur i naturlig storlek.
En dubbelsidig kroppskudde!
Kan det vara…
Har du gjort
allt det här, Mutsumi?
Vad skulle jag göra?
Trots allt är Taiyo
min favorit.
Tror du verkligen du kan lura oss med så vackra tårar?
Vem kunde tro att du hade en sån här sida, Mutsumi?
Massor av Taiyo!
Du är precis som storebror Kyoichiro!
Varför, Mutsumi?
Varför, när din bror är så lik dig,
vill du inte ge mig din kärlek?
Samma blod flyter i våra ådror!
Jag tror jag dör.
Jag blir alldeles varm.
Mutsumi.
Jag visste inte att du brydde dig så mycket om mig.
Jag visste han skulle säga det!
Tack, Taiyo!
Från och med nu behöver du inte dölja det, okej?
Okej! Jag vill göra en figur i naturlig storlek av dig!
Kan jag ta dina mått?
Varsågod!
Jag ger upp hoppet om detta paret.
Va?
Här är en gammal bok!
Åh!
Det är Ninomaes dagbok!
NINOMAE DAGBOK
Jag organiserade alla människor,
platser och föremål som nämns i Ninomaes dagbok.
Efter att ha analyserat och gått igenom dem,
upptäckte vi att someinin frigjorts på en plats jag först hade missat.
Grundad av lady Ninomae förr i tiden,
Yozakura silkesfabrik.
Fortfarande aktiv i textilindustrin, inklusive silkesodling,
många anställda och turister kommer och går under dagen.
Jag kan inte lokalisera someinin-källan på grund av störningar.
Man vet aldrig när pappa och lady Ninomae kan dyka upp.
Akta er.
Är du okej, Mutsumi?
Ja. Tack.
Den lätta febern har inte sjunkit än.
Allt damm från städningen hjälpte nog inte?
Nej, jag mår bra.
Jag är på fötter igen på nolltid.
Mutsumi, vill du att storebror sjunger en vagg…
Nej.
Jag visste det var hett och intensivt,
men vem kunde tro att hon faktiskt skulle få feber?
Så sant.
Nej.
Vad är det?
Vilken prålig dekoration.
Det är det femte överhuvudet för Yozakura-familjen
som ledde Yozakura silkesfabrik under glansdagarna,
Lady Steward Itsuwa.
Hon lanserade flera märken och visningar med sitt eget företags fibrer.
Älskade glitter och glamour,
det sägs att hon befallde att hennes kropp skulle visas upp i all sin prakt ständigt.
Jag antar att man kan kalla henne narcissist på Kengo-nivå.
Va? Jag tror inte ens jag skulle gå så långt…
Hmm.
Eller kanske.
-Antar det. -Visste det.
Störningarna hindrar mig från att upptäcka someininet.
Okej. Vi delar på oss och…
Vattengud!
Är det storebror Shinzos turmeric?
Borde jag vara glad eller ledsen?
Det är komplicerat.
Jag är glad att träffa mina älskade barnbarn,
men jag är knappast klädd för tillfället, inte som jag ser ut.
Ni måste vara besvikna.
Jag är så generad.
Vad i…
Pratar den?
Jag ser att ett barn tar efter mig.
Jag är ganska rörd.
Normalt skulle jag välkomna er varmt,
vackert klädd, ära och överflöd,
den lysande gryningen för Yozakura-konglomeratet.
Jag ville framhäva den harmoniska skönheten
skapad av min konstnärliga känsla och mitt affärssinne.
Men…
slottet är redan förbannat.
Av vår stammoder, Tsubomi Yozakura.
Människoskelett!
Det fanns på Ninomaes herrgård också.
De svarta körsbärsblommorna är rötter satta av Tsubomi.
De är demoniska rötter som absorberar människor.
Hennes livslängd fick Tsubomi, av rädsla för att åldras,
att sprida dessa rötter långt och brett för att leva vidare
djupt och länge.
Hon använde sitt blod för att väcka överhuvudena,
hennes ättlingar, som vilade på sina respektive platser,
och lockade fram dolda krafter som aldrig skulle ha visat sig i ett familjehuvud.
Och för att de skulle skydda hennes rötter, förvandlade hon
de tidigare överhuvudena till marionetter som hon kunde kontrollera.
Jag är inte intresserad av Tsubomis öde.
Jag skulle aldrig dyrka henne som Ninomae gör.
Jag ber er att skicka tillbaka mig till underjorden med era egna händer.
Jag fattar. Det är inte bara på grund av störningar jag inte kan registrera det.
Hela silkesfabriken är förorenad med someinin!
Hon specialiserar sig nog på färdigheter som Kengos observation och spårning.
Hon förvandlar hela fabriken.
Okej, nu kör vi.
Vi håller oss till planen!
Ja!
De svarta träden är nog källan till fiendens energi.
Först…
Förstör!
Så vackert.
Jag lyckades skära bort de flesta.
Jag gör slut på dem med ett slag för att utplåna…
Mutsumis vitala värden är onormala!
Vad?
Vad är det, Mutsumi?
Hej, dumme storebror!
Vad händer där borta?
Jag förstår. Så den jäveln…
Vårda ditt språk, min kära.
Du borde visa återhållsamhet inför din mamma.
Tsubomi?
Du är för pratsam.
Är det så här du tackar mig för att jag återupplivar dig med mitt blod?
Det ligger inte i min natur att hålla fast vid livet på ett så opassande sätt.
Är det personen Taiyo berättade om?
Tsubomi?
Jag tar kommandot över fronten nu.
Nanao, vaka över Mutsumi!
Uppfattat!
Men storasysters temperatur stiger hela tiden.
Det är illa!
Körsbärsblommor?
Mitt band med Mutsumi har vaknat.
Till och med ett stort träd som jag vissnar en dag.
För att återuppliva min åldrande, försvagade kropp,
behövde jag gödningsmedel med otrolig verkan och näringsrikedom.
Därför planterade jag mina speciella frön
i Yozakura-familjen
och väntade på att de skulle blomma och blomstra i överflöd.
Och sen…
skulle jag skördat dem.
Även om jag misslyckades med det den dagen,
lyckades jag lägga ett starkt band i henne,
rötter för tunna att synas, som aldrig kan brytas.
Men efter att ha missat ett gyllene tillfälle,
hade jag vissnat helt och behövde återuppbygga mig själv
till en robust kropp som tål kraftigt gödningsmedel.
Momo, dr Kawashita,
mina ättlingar som blivit familjeöverhuvuden,
folk vars namn var okända för mig blev källan till min näring.
Väl återfuktad,
återfick jag min kraft, bit för bit.
Och nu är tiden mogen.
Jag är redo att absorbera barnet genom mina rötter.
Ja.
Det barnet föddes för mig,
och hon ska dö för mig.
För uppslukad av ditt prat och din absorbering?
Tack. Nu kan jag röra mig.
Små rackare, lyssna nu.
Rötterna och de tidigare överhuvudena håller Tsubomi vid liv.
Så det finns bara en sak att göra.
Förstör dem alla.
Då kan ni utplåna kraften i rötterna
som tömmer det nuvarande överhuvudets liv.
Ge monstret som vägrar dö,
dödsstöten.
Vilken stygg flicka.
Så länge jag har Mutsumi behöver jag inget annat.
Allihop, kom tillbaka
till min livmoder.
Min kropp är…
Lägg av! Absorberar hon all someinin?
Vad fasen?
Det kan vara dödligt! Ut därifrån genast!
Men om det fortsätter,
kommer storasyster Mutsumi att…
Förstör dem alla.
Vad ska jag göra?
Taiyo… kan du höra mig?
Spring iväg.
Jag klarar mig.
Om ni är i säkerhet är jag nöjd.
Han stötte bort mina rötter.
Jag är en sån idiot.
Jag har inte skyddat Mutsumi.
Mutsumi har alltid skyddat mig.
Löftet jag gav den dagen…
Jag ska
skydda dig!
Den här gången, oavsett vad, ska jag klara det!
AMATERASU - KAOTISK BLOMNING
Låt oss träffas igen.
Taiyo!
Är du okej?
Taiyo…
Jag låter inte henne få som hon vill.
Jag svär att jag ska rädda dig, Mutsumi.
Okej.
Mamma, rötterna har slutat bulta.
Itsuwas rötter har förstörts.
Jag ska hela dem och sen återställa dem.
Ingen orsak till panik.
Barnet kommer alltid vara inom räckhåll.
Översättning: Sara Gylje