Kjøpte du enda en rakett fra det mørke nettet igjen?
Det var en sjelden prototype, så jeg måtte.
Jeg fant en supersjelden marmorstatue!
Så smakløs!
Jøss, for en fin stein! Det er blomster over alt!
Det er en kirsebærblomst-agat. Hvis du vil ha den, kan du få den.
MUTSUMI
Her er enda en "Mutsumi"-boks.
Vil du se hva som er inni?
Nei, bare bær den ut som den er!
Dette får frem minner!
Alle er så små.
ALBUM
Det er ille nok at du sluntrer unna. Men ikke rot!
Ba jeg deg ikke kaste den kroppsputa,
storebror?
Men den ble laget av en profesjonell protesemaker,
og den matcher 100 % tettheten og kroppsmassen din.
Ikke vikle deg rundt den. Du gir meg frysninger.
Forstått.
Det sier du, men du kommer til å gjemme den igjen.
Min feil, Mutsumi, som gir deg mer å gjøre.
Den Gammel mann-jeger-oppdateringen tar en evighet.
Og du har ikke følt deg bra i det siste heller.
Jeg har bare litt feber om natten, det er alt.
Det er tydelig at det gjenoppståtte hodet har en forbindelse med pappa.
Det var spor etter pappas besøk på Ninomae-godset.
Det betyr at å undersøke lady Ninomae er én måte å gjøre det på.
Men lady Ninomae levde for 200 år siden.
Det første vi bør gjøre
er å finne Ninomae-dagboken, den viktigste Yozakura-familiearkivet,
og finne spor om faren vår!
Ja.
Det er en god idé å finne den, men ville den ikke vært på biblioteket?
Det er et gammelt hus, så selv om det er arkiver,
aner vi ikke hvor mange av de faktiske tingene er.
Definitivt biblioteket, i tillegg til lageret,
oppbevaringsrommene, skapene.
Vi deler opp arbeidet og går gjennom stedet med lupe.
Shinzo, hva skal du med alle kulehylsene?
Jeg kommer meg ikke dit. De er i veien!
Beklager, jeg flytter dem nå.
Hvem fylte bokhyllene på nordsiden med moteblader?
Jeg!
Ikke overraskende.
På lageret i andre etasje står alle kjemikaliene mine,
så ikke gå inn der før jeg har fjernet dem.
Jeg vil ha de pressede blomstene!
Du kan få dem. De kalles tistler.
Hvem sin eske er dette?
Harddiskene mine! Jeg trodde jeg mistet dem!
-Hva er det på dem, storesøster? -Så det var der de var?
Utrolig at du har samlet på alle disse gamle utgavene av "Step".
Jøss! Dette omslaget er episk!
Jeg vil se det!
Hør etter, alle sammen!
Jeg innser nå hvor dumdristig det var
å lete etter en bok i et så rotete herskapshus.
Derfor begynner vi
Yozakura-villaens storrengjøringsoppdrag!
-Å! -Hva?
MISSION: YOZAKURA FAMILY
Selv for dere er dette altfor slurvete!
For eksempel…
Kengo!
Jeg?
Fjern alle disse statuene av deg!
Poseringene er ubehagelige, og fremfor alt vet jeg ikke hva de er til!
Seriøst?
Men jeg trodde de ville være helbredende og en fryd for øyet.
De stresser meg visuelt og mentalt!
Jeg tar den denne lille.
Neste, storesøster Shion!
Jøss!
OPPDRAG: ASAGAO
Å ha alle versjoner av samme bok…
"DØDE SAUER"
Å samle på spill etter serienummer…
Du samler på for mange av samme ting!
Du har ingen anelse om hva det innebærer for en samler å strebe etter perfeksjon.
For et barn du fortsatt er, Mutsumi.
Ingenting er mer barnslig enn å kjøpe i store mengder!
Hvis det gjør deg så stolt, kan du ta tilbake
disse "Heksejentekrigerens magiske hopp"- tingene
du lånte meg?
Mutsumi, det var hemmeligheten vår!
Jeg liker også Usa-Pink!
-Ai, du skal få det, så vær stille! -Jippi!
Storebror Shinzo,
du er heller ikke noe unntak!
Kjøpte du et ballistisk missil? Hva skal du egentlig med det?
Vi er jo spioner, ikke krigshissere!
Og du kjøpte det ikke fra våre forretningspartnere,
men på en auksjon på det mørke nettet som lett lar seg spore.
Det var kult, så jeg klarte ikke å la være.
Ikke kjøp våpen som om det er smykker!
Så stort! Det er så kult!
Du store min. Ikke rart huset blir så rotete.
Dere hopper stadig fra det ene til det andre.
Det er så mye arvegods her, som bøker og keramikk.
Er dere ikke enig i at å beskytte slike tradisjoner
er noe Yozakura-familien bør gjøre?
Så det betyr at du har tatt frem
alle de antikke kosedyrene,
ikke fordi de er søte, men…
Fordi de er arvegods.
Og grunnen til at du har lagt dem ved puten din i det siste,
er ikke fordi du er redd for å sove alene.
Fordi de er arvegods.
Så søtt!
Fyller jeg også opp huset med ting?
Nei. Du er en av de mest ryddige, Nanao.
Det eneste er…
MUTSUMI HÅR (SVART)
…at jeg skulle ønske du hadde familiens hår- og negleprøver
et sted som er mer skjult.
Fordi det er litt ekkelt.
Beklager det!
De er nyttige for å håndtere alles helse
og for skrive ut medisiner som passer godt til hver enkelt,
så det ender med at jeg hamstrer for mye.
Alle andre enn deg, Nanao, ville vært i håndjern.
Én ting til.
Storebror Kyoichiro ba meg gi ham prøvene dine, så…
HEMMELIG MUTSUMI-SAMLING
Kast!
Hva gjør du med Mutsumi-samlingen min?
Goliath, ta dem med til forbrenningsovnen.
Jeg vil ikke det. Det er skummelt.
Nei!
SØPPEL
Greit! Stedet er mye ryddigere nå,
så nå kan vi begynne å lete etter den dagboken.
Jeg må være forsiktig med å ikke hamstre for mye også.
Det er ikke sant, Taiyo.
Å ha alt dette betyr, på godt og vondt,
hvor lang Yozakura-familiens historie er.
Du har nettopp begynt å samle og hamstre ting.
Vi lager en hel haug med ting og minner.
Mutsumi.
Jeg må sørge for at haugen ikke blir for stor,
ellers får jeg kjeft.
Hva?
Hva er dette? Jøss!
TAIYO
Det er en Taiyo-vifte!
Er ikke det noe man bruker for å heie på idoler?
Absolutt.
Og den er hjemmelagde også.
Herregud, Taiyo? Hvor glad i deg selv er du?
Jeg er ikke deg, Kengo.
Jeg ville aldri laget noe sånt.
Hvem lagde den da?
Hvor fant du den, Ai?
Der!
IKKE ÅPNE
Den falt ut av hullet i boksen til Mutsumi!
IKKE FJERN
Oi! Jeg mistet grepet!
Taiyo-plakater, bilder, bærenett, glassbrikker,
bokomslag, røde lommelykter og røde håndklær.
I tillegg åtte typer tinnmerker,
to typer nøkkelringer,
fem typer akrylstativer og en figur i full størrelse.
En dobbeltsidig kroppspute!
Ikke si det.
Ble alt dette
laget av deg, Mutsumi?
Hva kunne jeg gjøre? Tross alt…
Taiyo er tross alt…
Han er min aller største favoritt.
Tror du virkelig at du kan lure oss med så vakre tårer?
Hvem skulle trodd at du hadde en sånn side, Mutsumi?
Mye Taiyo!
Du er akkurat som storebror Kyoichiro.
Hvorfor, Mutsumi?
Hvorfor, når broren din er så lik deg,
vil du ikke gi meg din kjærlighet?
Det er samme blodet som renner i årene våre!
Jeg tror jeg dør.
Hele kroppen min blir varm.
Mutsumi.
Jeg visste ikke at du var så glad i meg.
Jeg visste han kom til å si det.
Takk, Taiyo.
Fra nå av trenger du ikke skjule det, ok?
Greit. Jeg skal lage en figur av deg i full størrelse!
Kan jeg ta målene dine?
Vær så god!
Jeg gir opp dette paret.
Hva?
Her er det en gammel bok.
-Hei! -Hei!
Det er Ninomae-dagboken!
NINOMAE-DAGBOKEN
Jeg organiserte alle menneskene, stedene
og gjenstandene som nevnes i Ninomae-dagboken.
Etter å ha analysert og undersøkt dem,
oppdaget vi at someinin ble sluppet ut på et sted jeg først hadde oversett.
Grunnlagt av lady Ninomae for lenge siden…
…Yozakura silkefabrikk.
Fortsatt i drift i tekstilindustrien, blant annet innen silkeproduksjon,
og det er stor gjennomstrømning av ansatte og turister i løpet av dagen.
Jeg finner ikke kilden til someininen på grunn av støy.
Det er umulig å si når pappa og lady Ninomae dukker opp.
Vær forsiktige.
Går det bra, Mutsumi?
Ja. Takk.
Den lette feberen har ikke gitt seg ennå.
Alt støvet fra oppryddingen hjalp vel heller ikke?
Det går bra.
Jeg er snart på beina igjen.
Mutsumi, vil du at storebror skal synge en vuggesang…
Nei, det vil jeg ikke.
Jeg visste at alt var varmt og tungt,
men hvem skulle trodd at hun ville få feber?
Du sa det.
Nei.
Hva er den greia?
For en prangende bordpynt.
Det er det femte Yozakura-overhodet,
som ledet Yozakura silkefabrikk i sin storhetstid,
lady Steward Itsuwa.
Hun lanserte en rekke merker og show ved hjelp av fibre fra eget selskap.
Hun elsket glitter og glamour,
og hun beordret at kroppen hennes skulle stilles ut i all sin prakt.
Man kan vel si at hun er en narsissist på Kengo-nivå.
Hva? Jeg tror ikke engang at jeg ville gått så langt…
Eller kanskje.
-Vi antar det. -Vi visste det.
Ikke bra. Støyen hindrer meg fortsatt i å oppdage someinin.
Skjønner. Inntil videre deler vi oss og…
Vanngud!
Er dette storebror Shinzos ukon?
Skal jeg være glad eller trist?
Det er komplisert.
Jeg er glad for å møte mine kjære barnebarn,
men jeg er knapt kledd for anledningen, ikke slik jeg ser ut.
Dere må være skuffet.
Jeg er så flau.
Hva i…
Snakker den?
Jeg ser et barn som tar etter meg.
Jeg er ganske rørt.
Vanligvis ville jeg gitt dere en overdådig velkomst,
nydelig antrekk, prakt og overflod,
denne strålende morgenen for Yozakura-konglomeratet.
Jeg ville vise det harmoniske samspillet mellom skjønnhet,
formet av min kunstneriske sans og forretningssans.
Men
dette slottet har allerede blitt forhekset.
Av vår grunnlegger, Tsubomi Yozakura.
Menneskebein!
Vi fant noen på Ninomae-godset også.
Disse svarte kirsebærblomstene er røtter som Tsubomi har sådd.
Det er demoniske røtter som absorberer folk.
På grunn av frykten for å bli gammel,
spredte Tsubomi røttene vidt og bredt for å kunne leve videre…
…dypt og lenge.
Hun brukte sitt eget blod til å vekke overhodene, sine etterkommere,
som hvilte på sine respektive steder,
og frigjorde skjulte krefter som aldri ville vist seg hos et familieoverhode.
Og for at de skulle beskytte røttene hennes,
forvandlet hun overhodene til marionetter som hun styrte som hun ville.
Jeg er ikke interessert i Tsubomis skjebne.
Det siste jeg ville gjort, var å tilbe henne som Ninomae gjør.
Jeg ber dere sende meg tilbake til underverdenen med deres egne hender.
Akkurat. Det er ikke bare at jeg ikke kan oppdage det på grunn av støyen.
Hele silkefabrikken er infisert med someinin!
Hun er nok spesialist på ferdigheter som Kengos observasjon og sporing.
Hun forvandler hele fabrikken.
Greit, vi setter i gang.
Vi holder oss til planen, folkens!
Ja!
Mest sannsynlig er de svarte trærne kilden til fiendens energi.
Først…
Ødelegg!
Så vakkert.
Jeg klarte å fjerne de fleste av dem.
Jeg gjør slutt på dem med ett siste slag for å drepe…
Storesøster Mutsumis vitale tegn er rare!
Hva?
Hva er galt, Mutsumi?
Hei, dumme storebror!
Hva skjer der borte?
Skjønner. Så den stinkende kjerringa…
Pass på hva du sier, kjære.
Du bør beherske deg foran moren din.
Tsubomi?
Du er prater for mye.
Er dette takken for at jeg gjenopplivet deg med mitt blod?
Det er ikke min stil å klamre meg fast til livet på en så upassende måte.
Er det personen Taiyo fortalte oss om?
Tsubomi?
Jeg tar kommandoen ved frontlinjen nå.
Nanao, pass på Mutsumi!
Mottatt!
Men storesøsters temperatur fortsetter å stige.
Dette er ille!
Kirsebærblomster?
Båndet mitt til Mutsumi har blitt vekket til live.
Selv et stort tre som meg vil visne en dag.
For å gjenopplive min aldrende, sviktende kropp,
trengte jeg gjødsel med overveldende virkning og næring.
Det var derfor jeg plantet disse spesielle frøene mine
inn i Yozakura-familien
og ventet på at de skulle spire og blomstre i overflod.
Og så…
Jeg burde ha høstet dem.
Selv om jeg ikke klarte det den dagen,
Jeg klarte å skape et sterkt bånd til henne…
Røtter så tynne at de ikke kan ses, men som aldri kan brytes.
Etter å ha gått glipp av en gylden mulighet,
hadde jeg helt mistet livskraften og trengte å bygge meg opp igjen…
…til en robust kropp som kunne takle kraftig gjødsel.
Momo, dr. Kawashita,
mine etterkommere som ble familie-overhoder,
folk hvis navn var ukjente for meg, ble næringskilden min.
Grundig hydrert,
fikk jeg gradvis tilbake energien min.
Og nå er tiden moden.
Jeg er klar til å absorbere det barnet inn i meg gjennom røttene mine.
Ja.
Det barnet ble født for meg,
og hun vil dø for meg.
For opptatt av skravlingen og absorberingen din?
Takk. Nå kan jeg bevege meg.
Hør etter, små plageånder.
Røttene og de tidligere overhodene er det som holder Tsubomi i live.
Det betyr at det bare er én ting å gjøre.
Rive ned alle.
Da vil dere kunne utrydde kraften fra røttene
som suger livet ut av det nåværende overhodet.
Gi denne gorgonen som nekter å dø
dødsstøtet.
For en slem jente.
Så lenge jeg har Mutsumi, trenger jeg ikke noe annet.
Alle sammen, kom tilbake…
…til livmoren min.
Kroppen min er…
Nei! Absorberer hun all someininen deres?
Hva pokker?
Dette kan være dødelig! Kom dere ut derfra nå!
Men hvis dette fortsetter,
vil storesøster Mutsumi…
Riv ned alle.
Hva skal jeg gjøre?
Taiyo… kan du høre meg?
Løp.
Jeg klarer meg.
At dere er trygge holder for meg.
Han avviste røttene mine.
Jeg er en idiot.
Jeg har ikke beskyttet Mutsumi.
Mutsumi har alltid beskyttet meg.
Løftet jeg ga den dagen…
Jeg skal…
…beskytte deg!
Denne gangen, uansett hva som skjer, skal jeg klare det!
AMATERASU - KAOTISK BLOMSTRING
La oss møtes igjen.
Taiyo!
Går det bra?
Taiyo…
Jeg lar henne ikke få viljen sin.
Jeg sverger på at jeg skal redde deg, Mutsumi.
Akkurat.
Mor, røttene har sluttet å verke.
Itsuwas røtter har blitt ødelagt.
Jeg skal helbrede dem og så gjenopprette dem.
Ingen grunn til panikk.
Det barnet vil alltid være i min varetekt.
Oversatt av: Tina Livsdatter Bullen Ytreland