Har du nu købt et missil på Dark Web igen?
Det var en sjælden prototype, så jeg var nødt til det.
Jeg fandt en supersjælden marmorstatue!
Smagløst!
Wow, sikken smuk sten! Der er blomster over det hele!
Det er en kirsebærblomst-agat. Hvis du vil have den, så tag den.
MUTSUMI
Her er en "Mutsumi"-kasse mere.
Vil du se, hvad der er indeni?
Nej, bare bær den ud!
Det vækker minder!
Alle er så små.
ALBUM
Det er slemt nok, at du dovner den, så lad være med at rode!
Bad jeg dig ikke smide den kropspude ud,
storebror?
Men den her er lavet af en professionel protesemager,
og den passer 100 % til din tæthed og kropsmasse.
Lad være med at kramme den. Du giver mig gåsehud.
Forstået.
Det siger du, men du skjuler det bare igen.
Undskyld, Mutsumi, fordi jeg giver dig mere arbejde.
Opdateringen af Far jæger-appen tager en evighed.
Og du har heller ikke haft det godt på det seneste?
Jeg har bare lidt feber om natten.
Det er tydeligt, at det genopståede overhoved har en forbindelse med far.
Der var spor af fars besøg på Ninomae-herregården.
At undersøge fru Ninomae ville være en måde at gøre det på.
Men fru Ninomae levede for 200 år siden.
Vores første opgave bør være
at finde Ninomaes arkiver, Yozakura-familiens vigtigste optegnelser,
og spore vores far!
Ja.
At finde det lyder som en god idé, men ville det ikke være på biblioteket?
Det er et gammelt hus, så selv hvis der er optegnelser,
aner vi ikke, hvor de fleste ting er.
Helt sikkert biblioteket, opbevaringsrummene,
gemmerne og skabene.
Vi deler arbejdet op og gennemgår huset med en tættekam!
Shinzo, hvad vil du gøre med alle de patronhylstre?
Jeg kan ikke komme ind. De står i vejen!
Undskyld, jeg flytter dem nu.
Hvem har fyldt bogreolerne på nordsiden med modeblade?
Mig!
Ingen overraskelse.
Alle mine kemikalier er på lageret på anden sal,
så gå ikke derind, før jeg flytter dem.
Jeg vil have de pressede blomster!
Det må du gerne. De hedder tidsler.
Hvis kasse er det?
Mine harddiske! Jeg troede, de var væk!
-Hvad er der på dem, storesøster? -Så det var der, de var?
Jeg kan ikke tro, du hamstrer alle de gamle udgaver af "Step."
Coveret er så fedt!
Jeg vil se det!
Hør her, alle sammen!
Jeg indser nu, hvor fjollet det ville være
at lede efter en bog i sådan et rod.
Så lad os begynde
Yozakuras herregårds-oprydningsmisson!
Hvad?
MISSION: YOZAKURA FAMILY
Selv for jer er det alt for sjusket!
For eksempel…
Kengo!
Mig?
Fjern alle de statuer af dig selv!
Poseringerne er ubehagelige, og jeg kan ikke se formålet!
Seriøst?
Jeg troede, de ville virke helbredende og være en fryd for øjnene.
De stresser mig visuelt og mentalt!
Jeg snupper den lille!
Så er det storesøster Shion!
Wow!
MISSION ASAGAO-FAMILIEN
At samle på alle versioner af den samme bog…
"DØDE FÅR"
Hvis du samler på spil efter serienummer,
er det for mange af de samme ting!
Tænk, at du ikke forstår, hvad perfektion betyder for en samler.
Sikke et barn du stadig er, Mutsumi.
Intet er mere barnligt end at købe store mængder!
Hvis det gør dig så stolt, tager du gerne
de her magiske heksepige-krigerting,
som du lånte mig?
Mutsumi, det var vores hemmelighed!
Jeg elsker også Usa-Pink!
-Ai, du får den her, så vær stille! -Ja!
Storebror Shinzo
du er heller ingen undtagelse!
Et ballistisk missil? Hvad skal du med det?
Vi er spioner, ikke krigsmagere!
Værre, du købte det ikke af vores partnere,
men på en Dark Web-auktion, der kan spores så let!
Det var fedt, så jeg kunne ikke lade være.
Køb ikke våben, som om det er smykker!
Så stort! Sejt!
Gud. Det er ikke så sært, at her er rodet.
I bliver ved med at gå fra en ting til en anden.
Her er så mange arvestykker som bøger og keramik.
Er I ikke enige i, at beskytte traditioner som dem er,
hvad Yozakura-familien bør handle om?
Så det betyder, at du har fundet
alle de antikke tøjdyr frem,
ikke fordi de er søde, men…
Fordi de er arvestykker.
Og du har ikke lagt dem ved din pude på det seneste,
fordi du er bange for at sove alene, vel?
Fordi de er arvestykker.
Hvor er den sød!
Ødelægger jeg også huset med noget?
Nej. Du er en af de mere ordentlige, Nanao.
Det eneste er…
MUTSUMI HÅR (SORT)
Jeg ville ønske, du gemte familiens hår- og negleprøver
et andet sted.
Det er lidt uhyggeligt.
Undskyld!
De er nyttige til at håndtere alles helbred
og ordinere medicin, der passer til hver person,
så jeg hamstrer for meget.
Alle andre end dig, Nanao, ville være i lænker for det.
En ting til.
Storebror Kyoichiro bad mig give ham dine prøver, så…
HEMMELIG MUTSUMI-SAMLING
Smid ud! Smid ud!
Hvad gør du ved min Mutsumi-samling?
Goliath, læg dem i forbrændingsovnen.
Det vil jeg ikke. Det er uhyggeligt.
Nej!
AFFALD
Hvor er her ryddeligt nu,
så nu kan vi lede efter dagbogen.
Jeg må hellere passe på ikke at hamstre for meget.
Det er ikke sandt, Taiyo.
Alt det her viser på godt og ondt,
hvor lang Yozakura-familiens historie er.
Du er kun lige begyndt at samle og hamstre ting.
Genstande og minder… Lad os opbygge en hel bunke af dem!
Mutsumi.
Jeg burde sørge for, at bunken ikke bliver for stor,
ellers bliver jeg råbt ad.
Hvad?
Hvad er det? Wow!
TAIYO
Det er en Taiyo-vifte!
Er det ikke en af dem, man bruger til at heppe på idoler?
Helt sikkert.
Og den ser hjemmelavet ud.
Jøsses, Taiyo? Hvor forelsket i dig selv er du?
Jeg er ikke dig, Kengo!
Jeg ville aldrig lave sådan noget!
Hvem har så lavet den?
Ai, hvor fandt du den?
Der!
MÅ IKKE ÅBNES
Den faldt ud af hullet i Mutsumis kasse!
MÅ IKKE FJERNES
Ups! Min hånd gled!
Taiyo-plakater, fotos, tasker, bordskånere,
omslag, røde pennelys og røde håndklæder.
Også otte typer badges,
to typer nøgleringe,
fem typer akrylstativer og en papfigur i fuld størrelse.
En dobbeltsidet kropspude!
Sig det ikke.
Har du lavet dem…
Mutsumi?
Hvad kunne jeg gøre?
Taiyo er jo trods alt…
…min favorit.
Tror du virkelig, du kan narre os med tårer?
Hvem ville have troet, at du havde sådan en side, Mutsumi?
Masser af Taiyo!
Du er ligesom storebror Kyoichiro!
Hvorfor, Mutsumi?
Når din bror er så ligesom dig,
vil du ikke give mig din kærlighed?
Det samme blod flyder i vores årer!
Jeg tror, jeg dør.
Hele min krop bliver varm.
Mutsumi.
Jeg vidste ikke, at du holdt så meget af mig.
Jeg vidste, han ville sige det!
Tak, Taiyo!
Fra nu af behøver du ikke at skjule det, okay?
Okay, så vil jeg lave en figur af dig i tro størrelse!
Må jeg tage dine mål?
Værsgo!
Jeg opgiver det par.
Hvad?
Her er en gammel bog!
-Hvad? -Hvad?
Det er Ninomaes optegnelser.
NINOMAES OPTEGNELSER
Jeg fik orden på alle de personer, steder
og genstande, der blev navngivet i Ninomaes optegnelser.
Efter at have analyseret og gennemgået dem,
opdagede vi, at someinin blev frigivet på et sted, jeg først havde overset.
Grundlagt af fru Ninomae dengang…
Yozakura silkefabrik.
Den er stadig aktiv i tekstilindustrien, inklusive serikultur,
og der kommer og går mange ansatte og turister i løbet af dagen.
Jeg kan ikke finde kilden til someinin på grund af støjen.
Det er ikke til at sige, hvornår far og fru Ninomae dukker op.
Pas på.
Er du okay, Mutsumi?
Ja. Tak.
Den svage feber er ikke faldet endnu.
Støvet fra oprydningen hjalp nok ikke, vel?
Nej, jeg har det fint.
Jeg er på benene igen snart.
Mutsumi, skal storebror synge en vuggevise…
Nej.
Jeg vidste, at det gik hedt for sig,
men hvem skulle have troet, at hun ville få feber?
Det må du nok sige.
Nej.
Hvad er det?
Sikken prangende udsmykning.
Det er det femte Yozakura-overhoved,
der var formand for Yozakuras silkefabrik
på sit højeste, Itsuwa.
Hun lancerede flere mærker og shows med sit eget firmas tekstil.
Hun elskede glitter og glamour,
og det siges, at hun beordrede sin krop udstillet i al sin herlighed.
Man kunne vel kalde hende en narcissist på Kengo-niveau.
Jeg tror ikke, jeg ville gå så langt…
Det ville jeg måske.
Det vidste vi godt.
Nej. Støjen forhindrer mig stadig i at spore someinin.
Indtil videre deler vi os og…
Vandgud!
Er det store bror Shinzos gurkemeje?
Skal jeg være glad eller trist?
Det er kompliceret.
Jeg er glad for at møde mine elskede børnebørn,
men jeg er ikke klædt på til lejligheden, som jeg ser ud.
I må være skuffede.
Jeg kunne ikke være mere flov.
Hvad…
Kan den tale?
Jeg ser et barn, der slægter mig på.
Jeg er ret rørt.
Normalt ville jeg give jer en overdådig velkomst,
smuk påklædning, herlighed og overflod,
Yozakura-konglomeratets strålende start.
Jeg ville vise den harmoniske skønhed
skabt af mine kunstneriske evner og forretningssans.
Men dette slot
er allerede forbandet.
Af vores grundlægger, Tsubomi Yozakura.
Menneskeknogler!
Vi fandt også nogle i Ninomai-herregården.
Disse sorte kirsebærblomster er rødder, som Tsubomi har plantet.
Det er dæmoniske rødder, der absorberer folk.
Tsubomis levede længe, og hendes frygt for at ældes fik hende
til at sprede rødderne vidt og bredt
for at forlænge livet.
Hun brugte sit eget blod til at vække overhovederne, hendes efterkommere,
der hvilede på deres respektive steder…
…og blotlagde skjulte kræfter, der aldrig var set i et familieoverhoved.
Så for at beskytte rødderne
forvandlede hun de tidligere overhoveder til dukker, som hun kunne kontrollere.
Jeg er ikke interesseret i Tsubomis skæbne.
Det sidste, jeg vil, er at tilbede hende, som Ninomae gør.
Jeg beder jer sende mig tilbage til underverdenen med jeres egne hænder.
Jeg forstår. Det er ikke kun støjen, der forhindrer opfangelsen.
Hele silkefabrikken er besudlet med someinin!
Hun specialiserer sig nok i færdigheder som Kengos observation og sporing.
Hun forvandler hele fabrikken.
Okay, her kommer den.
Venner, vi holder os til planen!
Okay!
De sorte træer er nok kilden til fjendens energi.
For det første…
Ødelæg!
Så smukt.
Jeg kunne hugge de fleste væk.
Jeg afslutter dem med et slag mere og udrydder…
Storesøster Mutsumi' livstegn er væk!
Hvad?
Hvad er der galt, Mutsumi?
Hej, dumme storebror!
Hvad foregår der derovre?
Så den stinkende heks…
Tal pænt, min kære.
Du bør vise tilbageholdenhed foran din mor.
Tsubomi?
Du er alt for snakkesalig.
Er det sådan, du takker mig for at genoplive dig med mit blod?
Det er ikke min natur at klamre mig til livet på sådan en upassende måde.
Er det personen, Taiyo fortalte os om?
Tsubomi?
Jeg tager kommandoen over fronten nu.
Nanao, våg over Mutsumi!
Modtaget!
Men storesøsters temperatur stiger stødt.
Det her er slemt!
Kirsebærblomster?
Mit bånd med Mutsumi er vågnet.
Selv et stort træ som mig vil visne bort en dag.
For at genoplive min aldrende, forfaldne krop
havde jeg brug for gødning med den mest forbløffende styrke og saft.
Derfor plantede jeg mine særlige frø
i Yozakura-familien
og ventede på, at de gik i flor.
Og så…
Jeg burde have høstet dem.
Selvom jeg ikke gjorde det den dag,
var jeg i stand til at indlejre et stærkt bånd i hendes rødder,
der var for tyndt til at blive set, og som aldrig kan kappes.
Når det er sagt, efter jeg gik glip af en gylden mulighed,
var jeg visnet helt og havde brug for at genopbygge mig selv…
…til en robust krop, der kunne modstå robust gødning.
Momo, dr. Kawashita,
mine efterkommere, der var blevet familieoverhoveder,
mennesker, hvis navne var mig ukendte, blev kilden til min næring.
Med tilstrækkelig væde
genvandt jeg min energi lidt efter lidt.
Og nu er det tid.
Jeg er klar til at absorbere barnet igennem mine rødder.
Ja.
Det barn blev født for mig,
og hun vil dø for mig.
For opslugt af din snak og absorbering?
Tak. Nu kan jeg bevæge mig.
I små skadedyr, hør efter.
Rødderne og de tidligere overhoveder, er det, der nærer Tsubomi.
Så der er kun én ting at gøre.
At knuse dem alle.
Så kan du udslette kræfterne i rødderne,
der dræner det nuværende overhoveds liv.
Giv denne gorgon, der nægter at dø…
…et nådesstød.
Sikken slem pige.
Så længe jeg har Mutsumi, har jeg ikke brug for andet.
Alle sammen, kom tilbage…
…til mit skød.
Min krop er…
Nej! Absorberer hun al deres someinin?
Hvad pokker?
Det kan være livsfarligt! Kom væk!
Men hvis det fortsætter…
…vil storesøster Mutsumi…
Knus dem alle.
Hvad skal jeg gøre?
Taiyo… kan du høre mig?
Flygt.
Jeg klarer mig.
Hvis du er i sikkerhed, er det nok for mig.
Han frastødte mine rødder.
Jeg er sådan en idiot.
Jeg har ikke beskyttet Mutsumi.
Mutsumi har altid beskyttet mig.
Det løfte, jeg afgav den dag…
Jeg vil…
…beskytte dig!
Denne gang, uanset hvad, gør jeg det!
AMATERASU - KAOTISK BLOMSTRING
Lad os mødes igen.
Taiyo!
Er du okay?
Taiyo…
Jeg lader hende ikke få sin vilje.
Jeg sværger, at jeg redder dig, Mutsumi.
Ja.
Mor, rødderne er holdt op med at dunke.
Itsuwas rødder er blevet ødelagt.
Jeg vil helbrede dem og genoprette dem.
Ingen grund til panik.
Det barn vil altid være i min favn.
Tekster af: F. F. Langhoff