America se confruntă cu un pericol fără precedent.
E timpul să se arate adevărații patrioți.
Acționați!
Astăzi
vom trage linie.
Nu mai pot tăcea când starea de fapt e atât de gravă.
Ca vicepreședinte,
fiindcă am jurat să apăr republica,
nu pot să îngădui…
Un tiran!
Un lup autocrat corupt în blană de oaie,
decis să slăbească puterea statelor ca să-și impună programul radical.
Îmi e greu să recunosc. E președintele meu.
Dar Garfield nu a fost sincer cu cei care l-au adus unde e azi.
Nicio fărâmă de loialitate.
Doar
promisiuni încălcate.
- „Promisiuni încălcate.” - Da.
L-ați văzut în ultima vreme?
Vreunul dintre voi?
Poți să-mi atribui citatul.
Președintele nesocotește cu desăvârșire poporul american,
emițând decrete generale dincolo de ușile închise ale Casei Albe.
Îți dai seama?
Timp de câteva luni, am ajuns să fiu vicepreședinte.
Îi chem pe toți cetățenii cinstiți și cu frica lui Dumnezeu
să-și facă vocea auzită,
să mărșăluiască pe Pennsylvania Avenue
și să-i ceară așa-zisului lor președinte să-și respecte promisiunile.
Trimiteți-i un mesaj!
Limpede și răsunător.
Poporul nu se va lăsa ignorat.
MOARTE FULGERĂTOARE
E vorba doar de porturi! Lasă New Yorkul să-și păstreze perceptorul!
Conkling își va retrage haita.
E un dușman prea puternic.
Va paraliza toată activitatea guvernului.
Până anulați acea nominalizare, dle.
Sunteți dintre cei mai puternici din Congres!
Conkling vă aruncă o privire și…
Tu stârnești zâzanie.
Tu ești cel care distruge partidul
din pricina cine știe cărei răzbunări meschine!
Cred că vrei să te las fără dinți.
- Mă ameninți? - Îți fac voia bucuros.
Dar nu acum.
Pentru că în acest moment, domnilor, avem treabă.
Treceți la treabă!
Domnilor! Liniștiți-vă numaidecât!
Sau n-o să vă mai primesc aici niciodată!
E valabil și pentru tine, dle secretar.
Am făcut un jurământ să curăț putregaiul din guvernul nostru.
Jaf, clientelism, spuneți-i cum vreți!
E un rău în sine.
Trândavi care fură banii contribuabililor pentru slujbe care nici nu există!
Aleși care își scot la licitație influența cu nerușinare.
Nu așa rezistă democrația.
E greșit
și toți știm asta.
Asta e lupta noastră.
Într-o zi, peste ani,
fiecare dintre noi va fi judecat pentru ceea ce face acum.
Cum se va vorbi despre noi?
Suspendați tot ce e pe ordinea de zi în Senat
până la audierea lui Robertson ca perceptor.
Ce?
- Poate face asta? - M-am decis.
- Trebuie să-mi văd soția. Cu bine! - Stați! Dle președinte!
Ați putea să…
Nu trebuia să-l îmbunați, idioților?
Opiniile au urmat alt făgaș.
Zău? Atunci dă-mi voie să-ți zic eu care e făgașul.
Cine îl va vota pe omul lui Garfield va vota pentru ultima oară.
Te-ai gândit că ai fi mai convingător dacă i-ai lua cu duhul blândeții?
Vocea ta mă face să vreau să mă spânzur. Am fost destul de blând?
Ieși!
Să mergem!
Se pare că planul se duce de râpă.
Tu ce părere ai?
Ai mai multă minte decât ei.
E atât de important postul de perceptor?
Merită să-ți cheltuiești tot capitalul pe un singur front?
Porturile. E vorba de clientelă. E tot ceea ce las în urmă.
Nu, ești iubit.
Nu știi că ești cel mai popular om din New York?
Cu clientelă sau fără.
La tot pasul, vânzătorii ambulanți se înghesuie doar ca să-ți strângă mâna.
Părinții își numesc copiii după tine din pură admirație.
Asta s-ar putea sfârși într-o clipă.
Ai o părere prea proastă despre oameni,
despre ceea ce îi animă.
Un lider bun știe când să ducă războaie și când să aducă pace.
Știi, dnă Sprague…
S-ar putea să fiu pierdut fără tine.
Tocmai de aceea
am pus capăt relației cu guvernatorul
chiar azi.
Sunt pregătită.
Nu vreau să trăiesc ascunzându-mă.
Nu.
Soțul tău va da vina pe mine.
Mă va ataca în presă
când am nevoie de tot sprijinul.
- Doar la asta te poți gândi? - Kate, am o familie în Albany.
Julie și fiica noastră.
Nu am fost prea discreți.
Tot Washingtonul știe de noi.
Da, așa e.
În Albany ar fi inacceptabil.
Vrei să renunț la locul din Senat?
Trebuie să demisionăm, Tom.
Îmi place să fiu senator.
Nu te teme!
E doar temporar.
Un gest de protest față de idiotul de la Casa Albă.
Dacă vacantăm locurile, democrații vor avea majoritatea în Senat.
Da, preț de câteva săptămâni.
Timp în care va domni haosul.
Stăm și privim
cum se alege praful de programul lui Garfield.
Asta până când ne realeg amicii noștri din New York
prin vot unanim.
Ne întoarcem triumfători în Senat
cu un mandat nou
și nemernicul de președinte ni se va arunca la picioare.
Garfield își va aminti că nu se face nimic fără acordul New Yorkului.
Epistola întâi către Corinteni, 15:42.
„Se seamănă trupul întru stricăciune.
Înviază întru nestricăciune.
Aceasta însă o zic, fraților,
carnea și sângele nu pot moșteni Împărăția lui Dumnezeu.
Nu vom adormi,
dar toți vom fi schimbați.
Într-o fărâmă, într-o clipeală de ochi, la trâmbița cea de apoi.
Căci trâmbița va suna
și morții se vor scula fără stricăciune.
Moarte, unde e biruința ta?
Moarte, unde e boldul tău?
Boldul morții e păcatul,
iar puterea păcatului e legea.”
Ce știi tu despre Hristos?
Orașul ăsta devine tot mai ciudat.
Garfield!
Trebuie să vorbesc cu tine chiar acum.
Desigur.
Te superi dacă strâng puțin cât stăm de vorbă?
Sunt în mare întârziere.
Pleci mai devreme?
O duc pe Crete la Monmouth ca să-și continue recuperarea acolo.
Dr. Edson ne-a recomandat o climă mai blândă.
E bine pe litoral.
Am dus-o pe Nellie acolo când s-a îmbolnăvit.
Îmi pare rău, Chester! Nu te-am întrebat niciodată de ea.
E ciudat, dar și prietenii mei apropiați
rareori o pomenesc pe răposata mea soție, așa că…
În fine!
Nu din pricina asta am venit.
- Ia loc! - Nu. Dacă nu te superi…
Sigur ai citit ziarele. Știi că te-am criticat aspru.
Sună cunoscut, da.
Oare?
Bun!
Așadar,
îmi depun demisia din funcția de vicepreședinte.
Mulțumesc!
Nu o accept.
- Poftim? - Nu-ți accept demisia.
Nu acum, cel puțin.
Mi-ar plăcea mult să nu renunți încă la funcția ta.
Stai puțin!
Pesemne nu înțelegi…
Am fost neloial în mod fățiș. Te-am făcut în fel și chip în presă.
Atunci sper că pe viitor vom discuta înainte să-ți exprimi public criticile.
Mă simt dator să-ți explic că e musai să mă concediezi.
Sunt un vicepreședinte groaznic.
Nu mereu.
Nu mi-ai respins celelalte nominalizări când ai avut ocazia.
Dar nici nu le-am aprobat.
Nici n-am venit la Capitoliu.
Sigur, dar asta tot e ceva, nu?
Politicile noastre diferă. Sunt de partea lui Conkling.
Peste două zile mă duc la Albany
ca să asigur realegerea lui și a lui Platt.
Trebuie să faci ce crezi că e bine.
Nu pricep ce joc faci aici.
Nu știu de ce, dar îmi scapă.
Nu e niciun joc.
Ți-ai făcut cunoscute opiniile.
În calitate de conducător, e de datoria mea să ți le schimb.
Nu se vor schimba.
Nu vor evolua. Sunt bătute în cuie.
Pe veci!
Să mai vii pe-aici, dle Arthur! Ușa mea îți e mereu deschisă.
Băga-mi-aș!
- În sfârșit! L-ai dat afară pe dobitoc. - Nu.
O să-i mai dau o șansă.
O șansă? E cel mai slab vicepreședinte din istorie.
Poate, dar simt că în adâncul sufletului e un om bun.
În plus, e singurul care știe
unde se află partea leului din veniturile federale.
Da, ar fi frumos să aflăm.
Nu-i așa?
De când s-au împrietenit atât?
Ce? Serios?
Vai de mine!
Ai avut alte griji.
Când ai dormit ultima oară?
Nu știu ce trebuie să fac. Conkling e pur și simplu
prea puternic.
Toți cei din Albany sunt oamenii lui.
Votul ăsta e o mare farsă.
El și Tom Platt se vor întoarce în Senat în câteva zile.
Și îmi vor cere capul.
Probabil.
Poate chiar nu pot schimba nimic.
Dacă îmi pun nominalizații în pericol? Sunt oameni buni și onești.
I-am pus ca miză într-un război de necâștigat.
Vor vedea că a existat un om care s-a luptat pentru dreptate.
Și a pierdut președinția.
Atunci e bine că n-ai vrut să fii președinte.
Dă-mi-l!
Mă poate duce Mollie la Monmouth.
Trebuie să rămâi la Washington, ca să vadă că nu te dai bătut.
Dacă crezi că mi-aș abandona soția…
Voi supraviețui o săptămână. Vii când se termină tărășenia.
BUN-VENIT LA ALBANY, ROSCOE CONKLING!
- Ce plăcere să te avem acasă! - Plăcerea e a mea.
William, mulțumesc pentru banner!
Cu plăcere!
Ai naibii țărani din nord! Știu cine le dă bani.
- Ce? De ce râzi? - N-ați auzit de Tom?
Se vorbește numai de el.
De ce? E mai plictisitor decât un sac de fân.
Se zvonește că aseară, la Delavan House,
unii dintre rivalii noștri corciți l-au prins pe Platt cu pantalonii în vine.
Ai fost un băiat obraznic, Thomas.
Și fata asta ar trebui să-ți dea o lecție.
Nu credeam că Tom e în stare de asta.
Ei bine, cu unii bărbați, nu se știe niciodată.
Elimină-l!
Poftim?
Nu s-a putut abține nici măcar o noapte. Acum, delegația își bate joc de el.
Zău așa! A fost ceva inofensiv.
Acum îl consideră un clovn și un adulter.
Cei ca el nu-și recâștigă locul în Senat.
Fie rupem legăturile, fie ne trage la fund după el, Chester.
Îl știm pe Tom de 20 de ani.
Sunt nașul copiilor lui.
Ne-a susținut mereu și e prietenul nostru.
Știi mai bine ca oricine că nu există așa ceva în politică.
Vom proceda discret. Schimbă-l de pe buletinul de vot!
Înlocuiește-l cu alt om de încredere!
Oare poate fi chiar așa de simplu?
Murtha!
- Vrei să te muți la Washington? - Păi, florile de cireș…
Minunat! Atunci, așa rămâne.
Willie, băiete,
bun-venit în liga mare!
Acum, cară-te!
Cu orice preț.
Asta e legea noastră.
Ce se mai întâmplă, voinicule?
Chester?
E vreo problemă?
Hai la o plimbare, Tom!
Doar noi doi.
Bună seara, părinte!
N-am mai fost de mult la spovedanie,
dar trebuie să-l rog ceva pe Domnul.
Domnul ne ascultă mereu.
Vorbește neîngrădit!
Am fost însărcinat,
vezi tu, cu o misiune măreață și cumplită.
Știu că trebuie făcută și doar eu pot să o duc la îndeplinire.
Nu există altcineva.
Dar…
Dar mi-e frică, părinte.
Simt un rău care ne-a năpădit pământul.
Îl văd.
Văd că se răspândește pe zi ce trece
și corupe sufletele altor oameni.
Și mă tem că, dacă nu e eliminat,
ne va arunca în al doilea mare război.
Dar ce e o viață când sunt în balanță alte sute de mii de vieți
care ar putea pieri dacă nu acționez?
Dacă-s prea nevolnic?
Însuși Domnul mi-a dat un țel.
Domnilor, ultima chemare la vot.
Nu se grăbesc, asta e limpede.
În locul lor, și eu aș trage de timp.
Rareori câțiva senatori dintr-un orășel
au în mâini soarta națiunii.
E adorabil!
Pesemne sunt soțiile legiuitorilor.
Vin înainte de fiecare vot important.
Julia…
Rahat!
Opriți votul!
Votul a fost deja dat, dle Conkling.
Numărătoarea finală.
Senatorul Roscoe Conkling obține 34 de voturi,
iar Chauncey Depew, 50 de voturi.
Ce e?
Să fiu al naibii!
Slavă Ție, Doamne!
BUN-VENIT LA ALBANY! BUN-VENIT, ROSCOE CONKLING!
Gura!
Supuneți la vot toate nominalizările noastre! Acum!
Draga mea Crete…
Cumva, am reușit să câștigăm o bătălie în acest război.
Conkling a reușit să se dea afară singur din Senat.
Locurile lui și ale lui Tom Platt acum ne aparțin.
Chauncey Depew, New York.
Elbridge Lapham, New York.
Acum ce facem, dle Arthur?
Ne-am pierdut perceptorul.
William H. Robertson.
E timpul să ne confirmăm oamenii, să-i punem la treabă
și să ne punem în aplicare programul.
Țara poate scăpa în final din ghearele lui Conkling.
De când am plecat din Ohio, abia acum mă simt mai ușurat.
Și stai liniștită, băieții mă țin în formă.
Număr orele până vom fi iar împreună.
Mereu același și pentru totdeauna al tău,
Jim.
Mereu a trebuit să-mi țin gura
și să-mi marchez discret victoriile.
Am pus în joc multă răbdare ca să-mi pun numele pe o bucată de hârtie.
Una pe care nu vor putea s-o respingă.
Acum…
Fiecare bancnotă tipărită în America va avea semnătura unui bărbat de culoare.
Nu e totul.
Dar e ceva.
Vai de mine!
Toate ziarele din țară ne întreabă. Toți vor să știe cum ați făcut-o.
Ce anume?
Cum ați câștigat.
Cum ați nimicit de unul singur
cea mai puternică forță din toată politica.
Sunteți un erou.
Cum? Încă nu s-a făcut nimic.
După trei luni în funcție și 100 de zile n-am adoptat nicio lege.
Nu m-am ocupat decât de dispute meschine de partid.
Dacă puteți juca mai bine decât Roscoe Conkling…
N-a fost un joc, Joe.
E limpede că am avut noroc de data asta.
Mare noroc.
Dar atâta timp cât va exista America,
vor exista mereu și oameni ca Roscoe Conkling.
Ia-ți câteva zile libere!
Pentru că după aceea
începe munca adevărată.
Abia aștept!
Sunt mândru de tine.
Ești unde ar trebui să fii.
GARA POTOMAC
Sper să te bucuri de artificii în weekend cu soția ta.
Voi fi ocupat să sărbătoresc declinul lui Conkling.
Harriet a schimbat iar încuietorile?
Fără îndoială.
Robert, ești secretar de război. Ar trebui să…
Tată!
Opriți-l!
Opriți-l pe nemernic!
El e!
L-a împușcat pe Garfield!
Prindeți-l! L-a împușcat!
- Prindeți-l! - Acolo!
Laoparte!
Am reușit!
Du-mă la închisoare!
Acum Chester Arthur va fi președinte.
Republica e salvată!
- Luați-l de aici! - Luați-l!
Faceți loc!
Plecați!
- Să stea în spate! - Faceți-i loc să respire!
Mai în spate!
Apă!
Aduceți apă!
Sunt Charles Purvis, chirurg-șef la Spitalul Freedmen's.
Atunci du-te la frații tăi eliberați! El e președintele SUA.
Nu va mai fi mult timp dacă nu te dai din calea mea!
Scuze, dle președinte!
Glonțul nu i-a părăsit corpul.
Ar fi bine să-i telegrafiezi lui Crete.
Să-mi dea o celulă cu vedere spre parc!
Când ies, îl voi pune pe Arthur să te numească șeful poliției.
Sigur vei vrea și asta.
Doamne sfinte!
E impresionant, nu-i așa?
Micul meu pistol a schimbat cursul istoriei.
Aici!
Sarah, pune pe cineva să pună niște apă la fiert
ca să putem imobiliza extremitățile.
Ne trebuie apă fiartă, repede.
- Spitalul Freedmen's, zici? - Da, domnule.
Ține bine, te rog!
Și înainte de asta,
la Camp Barker,
în timpul războiului.
Cred că am trecut prin Barker odată.
Da, dle președinte. Îmi amintesc.
Ce șanse crezi că am?
Nu prea mari.
Aș zice că una dintr-o sută.
Atunci, vom fructifica această șansă.
Domnilor,
cred că e posibil,
dar, dacă e să aibă vreo șansă,
glonțul cu pricina trebuie scos.
Veți avea la dispoziție toate resursele națiunii noastre.
Am nevoie doar de un bisturiu.
E în regulă, dle.
O să vă facem bine.
Se pare că glonțul a intrat pe lângă prima vertebră lombară
și a pătruns mai adânc.
Cred că aproape l-am găsit.
- Doctore! - Mulțumesc!
Am nevoie de liniște deplină.
E în regulă.
E de așteptat să-și piardă cunoștința.
Lacerație.
Cheaguri relativ ferme. Probabil cheaguri.
Acest examen îi face rău, iar instrumentarul nu e sterilizat.
E un moment critic.
- Nu putem pierde timpul. - Iertați-mă!
Ați auzit de studiile europene despre antisepsie?
Nu suntem în Europa.
Dle doctor Purvis,
monștrii invizibili sunt niște superstiții, nu știință.
Metodele pe care le contestați azi au salvat mii de vieți în război.
Sunt testate și valabile.
Pur și simplu, funcționează.
Acum, domnule,
am permisiunea dv. să-mi continui examinarea?
- Crezi că el va… - Nu.
Aș ști.
Ne cred niște ucigași.
Toată țara ne crede.
Ucigașul zice că a făcut-o în numele meu. Că sunt un prieten de-al lui.
- Noi suntem de vină. - Taci dracului odată!
Un idiot oarecare s-a gândit să-și facă un nume.
Ancheta va dovedi că suntem nevinovați.
Președintele nostru a fost împușcat azi ca un câine vagabond.
Și sigur va muri.
E posibil chiar să fi murit deja,
ceea ce, la rândul său,
va declanșa procesul de succesiune.
- Ce? - Nu-mi spune că nu te-ai gândit!
- Ne certăm pentru niște mandate… - Nu spuneți asta!
Putem reconstrui ce am avut în New York la nivel național, Arthur.
Nu.
O să refuz acea funcție pe loc.
Nu sunt apt să fiu președinte.
Asta e frumos în America, prietene.
După toate cele petrecute, ești atât de prost încât nu poți înțelege
că am primit cea mai mare pleașcă din istoria țării?
Oprește!
Ce dracu' te-a apucat azi?
Sincer să fiu, nu știu precis.
Dar simt o nevoie imperioasă de a nu mai sta o clipă lângă dv.
Și? Ți-ai propus să mergi pe jos până la Washington?
Uneori, trebuie să mergi pe jos.
Doamne sfinte!
Sunt aproape 38 de grade, Arthur.
Inima ta va ceda după un kilometru.
Nu mai fi neghiob și treci înapoi în trăsură!
Mă voi simți trădat, Chester.
Ei bine,
atunci e un lucru bun că nu există prietenii în politică.
Nemernicule!
Nu-mi întoarce spatele!
După câte am făcut pentru tine!
Eu te-am făcut cine ești!
Arthur!
Art…
Slavă Domnului, ai venit!
Stai acolo! Nu vreau să obosești.
E rău? Ai dureri mari?
Puntea superioară încă funcționează, draga mea.
Doar carena a fost avariată.
Organele majore sunt neafectate.
Dr. Bliss zice că aproape a aflat unde e glonțul, deci odată scos…
Totul va fi bine.
Bine. Unde sunt băieții?
Încă nu li s-a spus.
Ne ocupăm noi.
E în regulă.
Ce mă fac cu tine?
Te las singur o săptămână și…
Nu mai e timp.
Trebuie să facem aranjamente.
Nu.
Nu accept asta.
O simt peste tot.
Acum sunt aici și te voi readuce la viață.
Luptă! O să lupți.
Și să nu-mi mai vorbești despre moarte!
WASHINGTON ÎNCHISOAREA DISTRICTUALĂ
Spânzurați-l!
Guiteau!
Ce l-a mânat pe diavolul ăsta, Guiteau, să cumpere o armă?
Nu poți înțelege o minte bolnavă.
- O fi în cârdășie cu Conkling? - Nu.
O fi creat Conkling climatul pentru apariția unui Guiteau,
dar nu l-a ajutat direct.
Știu că nu e corect,
dar vreau ca toți să plătească pentru ce au făcut.
Iată prima victimă!
Dnă Garfield…
Domnul mi-e martor.
- Am călătorit toată noaptea. - Doamne!
Duhnești a bălegar de vacă.
Nu-i de mirare.
Am venit la Washington în căruța unui fermier.
- Ce face președintele? Trăiește? - Da. Se odihnește.
Mulțumesc, Isuse! Slavă Domnului!
- Dle Arthur… - Nu vreau.
N-am vrut nimic din toate astea. A fost ambiție și…
Chester, revino-ți! Ești vicepreședintele SUA.
- La dracu' dacă sunt! Am renunțat la tot. - Ce tot spui?
Poporul american se teme.
Poporul așteaptă ceva de la noi. De la tine, Chester.
Naiba să mă ia!
Nu pot s-o fac.
Nu sunt omul potrivit.
Președintele a avut încredere în mine și l-am trădat la fiecare pas.
Doamne, nimicește-mă!
Sunt doar un porc murdar și josnic!
Chester Arthur, să-ți intre bine în cap ce-ți spun acum!
Situațiile excepționale le pot deștepta oamenilor însușiri virtuoase latente.
Dacă ai o fărâmă de noblețe, e momentul s-o lași să se vadă.
Ce vei face, Chester?
Vei demisiona rușinos, ca un laș, sau te vei îndrepta?
Mă voi îndrepta, doamnă.
O să mă schimb.
V-o jur pe ce am mai sfânt. Mă voi schimba.
Bun!
Țineți minte, 25 de dolari redevența pentru ce apare în ziare.
Deși o să le fac reducere revistelor locale.
Sau n-o să le fac?
Vreau să reafirm că nu îi port deloc pică președintelui.
A fost…
A fost o necesitate politică nefericită.
Țelul meu a fost să unesc partidul și să salvez republica.
Da, l-am împușcat,
ca un rebel care dă jos un steag.
Câte sute de mii au fost sacrificați în timpul războiului și cu ce scop?
Ca să apărăm națiunea noastră măreață.
Eu am sacrificat un singur om și pentru același țel.
Deși las ca lucrul acesta să fie judecat de Domnul și de popor.
Pentru context suplimentar, puteți consulta jurnalul meu, Adevărul,
în curând disponibil oriunde se vând cărți.
O LUNĂ MAI TÂRZIU
GHEAȚĂ
Hai să încercăm!
Ești gata?
Așa…
Bun!
Nu-i nimic.
E în regulă.
Mai încercăm mâine.
E tot mai slăbit.
Șirul neîntrerupt de vizitatori îl solicită peste măsură.
Trebuie să blocăm această aripă și să-l viziteze doar familia.
Când vorbește președintele,
își folosește diafragma,
ceea ce agită ficatul,
împingând glonțul tot mai departe.
Respirația face ca diafragma să se miște oricum, nu?
Da, dar respirația e blândă.
Vorbirea e violentă.
Un șuvoi sănătos de puroi.
I-am scris lui Chester Arthur
și nu e deloc ca Garfield.
Știe cine îi sunt prietenii
și care alt prieten mai curajos
l-ar fi putut transforma dintr-un nimeni în președinte?
Charlie…
Și foarte curând, publicul îmi va citi cartea.
Cartea ta?
Adevărul.
Cuvintele scrise acolo îi vor convinge și pe cei mai mari denigratori
și am avut deja multe oferte de la edituri, iar eu, efectiv…
Le asmut una împotriva celeilalte.
Dar vorbești despre asta de parcă ar fi un joc.
Așa e. Taman asta e. E un joc important cu pierzători și învingători
și, măcar o dată, Franny, sunt învingătorul.
Și, firește, totul va fi altfel,
pentru că acum sunt destul de cunoscut
ca să-mi lansez ziarul, The Daily Theocrat.
Am reușit, Fran.
Am făcut-o pentru noi.
Uite!
Uită-te aici!
Oamenii ăștia îmi scriu în fiecare zi
și îmi oferă sprijin și îmi promit bani.
Franny, mă temeam că sunt singur, dar ei sunt aici!
Au fost mereu aici.
Și acum vin în număr mare,
fiindcă le-am dat ceva în care să creadă.
Trebuie să plec.
Fran?
- Gardian! - Franny!
Gardian!
Mulțumesc că ați venit, prof. Graham Bell!
Doar Bell, dle Brown.
Dacă ne conduceți la președinte, s-ar putea să-i salvăm viața.
Balanța de inducție.
Detectează urme de metal într-un sistem
cu ajutorul unui curent electric.
- Tainter, pregătește sursa de alimentare! - Da.
Știm că glonțul s-a înfipt undeva în partea dreaptă.
Dle președinte, vă rog…
Bine.
Ușurel! V-am prins!
Nu vă faceți griji!
Ușurel…
Am nevoie de liniște deplină, vă rog!
Ce se întâmplă?
Ce ați auzit?
Ceva nu e în regulă.
Ar trebui să ticăie, dar asta nu e…
E prea entuziast și a luat-o razna.
Nu, glonțul e aici, exact unde am știut mereu că e.
- Lângă ficat. - Doctore!
Aud perfect.
Trebuie să se audă un bolborosit?
Oprește alimentarea!
Nu! Aproape am ajuns.
Am nevoie doar să…
Nu cred că mai suportă.
N-o să moară.
- Doctore! - Țineți-l nemișcat!
Dr. Bliss, încetați!
- Eu sunt doctorul aici. - Lasă bisturiul!
Sau ți-l înfig dracu' în ochi!
Ce e, scumpo?
E din metal.
Patul e făcut din arcuri, deci poate au interferat cu…
- Încă putem să… - Nu.
Nu glonțul e vinovatul acum, draga mea.
Altceva e acum în trupul meu.
Nu voi putea să…
Vreau să știi că eu și mama ta suntem foarte mândri de tine.
Nu știu ce o să mă fac fără tine.
Draga mea,
nu ai nevoie de mine.
Ține minte bine ce-ți spun!
Tu, fiica mea genială și frumoasă,
te vei descurca de minune.
Se aude că președintele va pleca azi de la Washington.
A cerut să fie lângă ocean ca să-și reia călătoria la Monmouth.
Ca chirurg, trebuie să refuz.
L-am văzut pe soțul meu vânat și hăcuit și mi-a ajuns.
Și lui i-a ajuns.
Dar în câteva zile vom găsi glonțul.
Te-aș sfătui să-ți cumpănești bine cuvintele, dr. Bliss.
Cred că e suficient.
Nici nu știu de unde să încep.
O să știi.
Am încredere în tine.
Când vei vedea calea, vei ști.
Când eram copil, visam la ocean,
navigând spre locuri necunoscute ca un fel de Crusoe.
Un vis ambițios pentru un băiat care n-a învățat să înoate.
Ei bine, am avut întotdeauna visuri mai mărețe decât capacitățile mele.
Ei bine…
De ce am ținut discursul ăla în Chicago?
Știam ce fac
când am urcat pe podium.
Voiam să mă cunoască.
Ai ținut discursul pentru că te frământa
soarta întregii țări.
Crezi că numele meu va avea un loc în istoria omenirii?
Da, un loc grandios.
Dar unul încă și mai mare în inimile oamenilor.
E bine.
Voi fi aici, cu tine, toată noaptea.
Și fie ca Domnul să-l ducă acasă!
Amin!
Glonțul s-a deplasat în stânga
și s-a ascuns în spatele pancreasului.
Se pare că glonțul nu a afectat niciunul dintre organele președintelui,
iar rana s-a vindecat singură.
Atunci, ce l-a ucis?
Septicemia.
Ca dovadă, abcesele de pe tot corpul.
Infecția.
Nu înțeleg.
Adică s-ar fi recuperat dacă am fi lăsat glonțul în pace?
Cred…
Cred că noi am făcut o greșeală.
Arthur te-a rugat să rămâi, nu?
Îți dai seama,
după toți anii în care am trudit la asta?
Și funcția a ajuns la boul ăla gras.
A progresat mult.
Cu adevărat.
Cu timpul, poate chiar să ajungă un președinte bun.
Chiar cred asta.
Totuși, nu sunt sigur că va câștiga în '84.
Chiar ești un laș nenorocit.
Deci nu vrei să candidăm în tandem?
Nemernicul ăla!
Mi-a furat porturile
și mi-a distrus toată cariera.
Fie să mai vedem cândva unul ca el!
Fran?
Franny?
Știam eu că o să vii!
Mi-am mințit copiii.
Le-am spus că mă duc cu treburi la New York.
Nimeni nu știe că sunt aici în afară de director.
Dar nu voiam să pieri înainte să te cunosc.
Dar ne-am mai întâlnit, dnă Garfield.
Am vorbit la bal, la inaugurarea soțului dv.
Mi-ați părut că sunteți amabilă și mă rog pentru copiii dv.
Dacă crezi că rugăciunea ta e binevenită, te înșeli amarnic.
N-am venit să-ți ofer iertare.
Mă gândesc la ultima lui întrebare din ziua când a murit.
„Crezi că numele meu poate avea un loc în istorie?”
Întrebarea asta nu e cu totul fără rost.
I-am spus că va avea un loc grandios în istorie.
Dar mi s-a părut
atât de ciudat să-i spun asta, fiindcă eu…
nu credeam asta.
L-am mințit chiar înainte să moară.
Fiindcă știu că, de fapt, istoria
nu-l va reține deloc.
Nu are de ce.
Va fi cel mult o notă de subsol.
Un fapt divers neînsemnat.
„Mai știi cum îl chema pe amărâtul acela
care a fost împușcat după trei luni de președinție?”
Nu vor afla cine a fost cu adevărat.
Eroul care a purtat războaie.
Care-mi trimitea poeme de dragoste într-o latină inventată.
Care stătea în cap și cânta melodii la modă
ca să-și vadă copiii râzând.
Nu.
Nimeni nu-l va cunoaște vreodată.
America l-o jeli azi,
dar, cu trecerea anilor, îl va uita.
Și simt
cum amintirea lui se stinge.
Chiar de pe acum.
În curând, va fi doar un alt chip pe un perete.
Pierdut în istorie.
Pe de altă parte…
și tu la fel.
Acesta e și destinul tău.
Doar că în cazul tău nu vor fi portrete.
Niciun copil nu-ți va afla numele.
Nu știți ce spuneți.
Ba știu.
De fapt, mă voi ocupa eu însămi de asta.
Ai scris o carte, nu?
Mă voi asigura că nu va fi tipărită. Nu în timpul vieților noastre.
Odată plecat de pe lumea asta, nu vei avea voce.
Te voi nimici,
așa cum tu ai nimicit iubirea vieții mele.
Nu. Nu puteți, pentru că nu aveți dreptul.
Am făcut-o deja, dle Guiteau.
Am venit fiindcă am vrut să știi,
în timp ce te îndrepți spre spânzurătoare,
că toți te vor uita.
Stați…
Stați!
M-am lovit la un deget de la picior.
Fiule…
Din Matei 10, versetul 28.
„Și nu vă temeți de cei ce ucid trupul,
iar sufletul nu pot să-l ucidă.
Temeți-vă mai curând
de acela care poate și sufletul și trupul să le piardă în Gheena.
Tot de la Matei citire:
„De nu vă veți întoarce ca să fiți ca pruncii,
nu puteți intra în împărăția cerurilor.”
Mă duc la Lordy
Și mă bucur mult
Slavă, aleluia!
Slavă, alelu…
Mi-am salvat partidul
Mi-am salvat pământul
M-am dus la Lordy
Și mă bucur mult
Slavă!
Domnule!
Mulțumesc!
CHESTER ARTHUR A ADOPTAT REFORME ADMINISTRATIVE MAJORE
CARE NE INFLUENȚEAZĂ ȘI AZI MODUL DE GUVERNARE.
S-A RETRAS DUPĂ UN SINGUR MANDAT ȘI A MURIT ÎN ANUL URMĂTOR.
JAMES BLAINE A PIERDUT ÎN 1884 ÎN FAȚA LUI GROVER CLEVELAND.
REPUBLICANII NU MAI PIERDUSERĂ PREȘEDINȚIA DE 24 DE ANI.
ROSCOE CONKLING A DISPĂRUT DIN POLITICĂ.
A MURIT MERGÂND PE JOS SPRE CASĂ ÎN TIMPUL MARELUI VISCOL DIN 1888.
AUTOPSIA CREIERULUI LUI CHARLES GUITEAU S-A DOVEDIT NECONCLUDENTĂ.
CREIERUL LUI A FOST DEPOZITAT ȘI UITAT LA SCURTĂ VREME.
CHARLES J. GUITEAU CREIER
MOLLIE GARFIELD ȘI JOE BROWN S-AU CĂSĂTORIT
PE VERANDA CONSTRUITĂ DE TATĂL EI.
LUCRETIA GARFIELD I-A SUPRAVIEȚUIT SOȚULUI EI TIMP DE 37 DE ANI.
Subtitrarea: Brândușa Popa