Amerika sosem volt még ilyen veszélyben.
Ideje, hogy a valódi hazafiak színre lépjenek!
Cselekedjünk!
Ma
elkezdődik a leszámolás.
Nem hallgathatok tovább a szörnyű washingtoni helyzetről.
Alelnökként
esküt tettem a köztársaság védelmére. Nem nézhetem hátradőlve, hogy…
Egy zsarnok!
Egy báránybőrbe bújt korrupt önkényúr,
aki az államok függetlenségének kárára vinné át radikális terveit!
Nehéz beismerni. Ő az elnököm.
De Garfield nem korrekt azokkal, akik hatalomba juttatták.
Szemernyi hűség sincs benne.
Csak megszegett ígéreteket láthatunk.
- „Megszegett ígéreteket.” - Úgy.
Látta valaki mostanában? Bárki?
Bassza meg, írja oda a nevemet is!
Az elnök kerüli az amerikai népet.
Salátatörvényeket hirdet
a nagy Fehér Ház zárt ajtói mögül.
Hihetetlen, mi?
Pár hónapig komolyan alelnök voltam.
Minden becsületes, istenfélő polgárt arra hívok,
hogy hallassa a hangját!
Vonuljunk a Pennsylvania Avenue-ra,
és követeljük, hogy ez az úgynevezett elnök teljesítse ígéreteit!
Üzenjünk neki!
Hangosan és tisztán!
A népet nem lehet figyelmen kívül hagyni.
MERÉNYLET AZ ELNÖK ELLEN
Ez csak a kikötőkről szól! Hadd tartsa meg New York a vámszedőjét!
Akkor Conkling leáll.
Túl veszélyes ellenség.
Le fogja bénítani a kormányt, amíg vissza nem vonja a jelölést, uram.
Maguk a kongresszus nagy hatalmú tagjai!
De ha Conkling csúnyán néz…
Maga szítja a viszályt!
Maga szakítja szét a pártot
az ostoba bosszúvágya miatt!
Ez felhívás, hogy kiüssem a fogát?
- Komolyan? Erőszak? - Szívesen megteszem. De nem most.
Mert most dolgunk van, uraim!
Végezzék a munkájukat!
Uraim! Azonnal abbahagyni!
Különben örökre kitiltom magukat az épületből!
Ez magára is vonatkozik, miniszter úr!
Megfogadtam, hogy véget vetek a kormányzatot emésztő rothadásnak.
Az úgynevezett pártfogók korrupt rendszerének.
Ez nem mehet tovább.
Semmirekellők szipkázzák el az adófizetők pénzét el sem végzett munkákért!
Választott tisztviselők nyíltan áruba bocsátják magukat!
A demokrácia így nem tartható fenn.
Ez helytelen.
Mindannyian tudjuk.
Ez a mi harcunk.
Egy napon, évek múlva
mindannyiunkat az alapján fognak megítélni, hogy most mit teszünk.
Vajon mit fognak rólunk mondani?
Minden egyéb szenátusi ügyet elnapolunk,
míg Robertsont meg nem hallgattuk a vámszedői posztról.
Micsoda?
- Ezt megteheti? - Döntöttem. Ebben nem engedek.
- Most vár a feleségem. Viszlát! - Ne, várjon! Elnök úr!
Elnök úr…
Hülyék! Nem megbékélni küldtem oda magukat?
Máshogy alakult a helyzet.
Tényleg?
Akkor hadd alakítsam vissza!
Amelyik szenátor Garfielddal szavaz,
az utoljára szavazott.
Arra nem gondolt, hogy az együttérzés jobban hatna a testületre a fenyegetésnél?
Magát hallgatva legszívesebben fellógatnám magam. Ezzel érezzen együtt!
Kifelé!
Jól van, menjünk!
Kezd repedezni az építmény.
Mit gondolsz?
Neked mindnél több eszed van.
Tényleg olyan fontos, hogy ki a vámszedő?
Megéri ez az ügy, hogy minden puskaporodat ellődd?
A kikötők! A pártfogók! Ennyit hagyok az utókorra.
Nem ennyit. Szeretnek.
Nem tudtad, hogy te vagy New York legnépszerűbb embere?
Pártfogók nélkül is.
Az utcai árusok minden sarkon rohannak, hogy kezet rázhassanak veled.
Szülők csodálatuk jeleként rólad nevezik el gyerekeiket.
- Ez egy pillanat alatt elveszíthető. - Túl rossz véleményed van az emberekről.
Az indítékaikról.
A jó vezető tudja, mikor kell háborúzni, és mikor kell békét kötni.
Tudja, Mrs. Sprague…
maga nélkül rég elvesztem volna.
Ezért…
véget vetettem a kormányzóval a dolgoknak.
Ma délelőtt.
Készen állok.
Nem fogok tovább az árnyak között élni.
Nem!
A férjed engem fog okolni.
Meg fog támadni a sajtóban.
Amikor minden támogatásra szükségem van.
- Csak erre tudsz gondolni? - Kate, Albanyban családom van.
Julia és a lányunk.
Nem mintha titkolóztunk volna.
Egész Washington tud rólunk.
Hogyne.
Albanyban ez nem fér bele.
- Feladjam a szenátusi helyemet? - Mindkettőnknek le kell mondanunk, Tom.
- De én szeretek szenátor lenni! - Nyugalom! Csak ideiglenes a dolog.
Tiltakozó lemondás, hogy felszarvazzuk azt a faszt.
De ha megüresednek a helyeink, demokrata többség lesz a szenátusban!
Pár hétig igen.
Addig teljes lesz a káosz.
Mi pedig hátradőlve nézzük, ahogy Garfield programja megy a levesbe.
Amíg a New York-i barátaink ismét meg nem választanak
egyhangú szavazással.
Akkor győztesen bemasírozunk a szenátusba az egyértelmű felhatalmazással,
az a szánalmas elnök pedig a lábaink elé veti magát, Tom.
Garfield örökre megjegyzi, hogy New York nélkül szarni sem mehet ki.
A korinthusiakhoz írt első levél, a 15. rész 42. versétől.
„A test elvettetik romlandóságban,
feltámasztatik romolhatatlanságban.
Azt pedig állítom, atyámfiai,
hogy test és vér nem örökölheti Isten országát.
Nem aluszunk el,
hanem elváltozunk.
Nagy hirtelen, egy szempillantásban, az utolsó trombitaszóra.
Mert trombita fog szólni,
és a halottak feltámadnak.
Sír! Hol a te diadalmad?
Halál! Hol a te fullánkod?
A halál fullánkja a bűn.
Tagjaimban pedig a bűnt törvényét találom…”
Mit tud maga Krisztusról?
Ez a város napról napra különösebb.
Garfield! Beszélnünk kell. Egy percet sem várhat.
Hogyne.
Nem gond, ha kicsit pakolászok közben? Már most óriási késésben vagyok.
Korábban elmegy?
Monmouthba kísérem Crete-et lábadozni.
Dr. Edson kellemesebb klímát javasolt.
Arra tényleg jó a part.
Én is oda vittem Nellie-t, mikor lebetegedett.
Sajnálom, Chester. Még nem is kérdeztem róla.
Tudja, vicces. A legközelebbi barátaimmal sem kerül szóba az elhunyt feleségem…
Lényegtelen.
Ma nem ezért jöttem ide.
- Tessék! - Ha nem gond, inkább…
Nyilván olvasta az újságban, hogy ön ellen beszéltem.
Rémlik, igen.
Tényleg?
Akkor jó.
Ennek fényében… szeretném benyújtani lemondásomat az alelnöki pozícióról.
Köszönöm!
Én köszönöm!
Nem fogadom el.
- Mi? - Nem fogadom el a felmondását.
Legalábbis még nem.
Szeretném, ha még egyszer megpróbálná.
Várjunk!
Ön nem érti…
Nyíltan ön ellen fordultam. Mindenfélének elhordtam az újságban.
Remélem, legközelebb előbb hozzám fordul a panaszaival, nem a nyilvánossághoz.
Kötelességemnek érzem elmondani, hogy tényleg ki kéne rúgnia.
Igazán rossz alelnök vagyok.
Nem mindig.
Nem vétózta meg a jelöltjeimet a szenátusban, bár megtehette volna.
Nem is támogattam őket.
El se mentem a Capitoliumba!
De azért az nem semmi.
Eltérő politikát képviselünk!
Én Conklinghoz húzok.
Két nap múlva Albanyba utazom támogatni az újraválasztásukat Platt-tal!
Nos, tegye, amit jónak lát!
Nem értem, mire megy ki a játék!
Valamiért nem látom át.
Én nem játszom. Világosan elmondta az álláspontját.
Jelenlegi vezetőjeként úgy érzem, nekem kell változtatnom rajta.
Nem fog megváltozni! Nem fog fejlődni! Ez berögzült! Örökre!
Ne érezze úgy, hogy kerülnie kell, Mr. Arthur! Az ajtóm nyitva áll.
Bassza meg!
Végre kirúgta azt a faszt!
Nem.
Adok neki még egy esélyt.
Még egy esélyt? Minden idők legrosszabb alelnöke!
Lehet, de úgy érzem, valahol mélyen van benne jó.
Valamint egyedül ő tudja,
hol ásták el a szövetségi bevételeink oroszlánrészét.
Azt valóban jó lenne még látni.
Igaz?
Ejha!
Ezek meg mikor lettek ilyen jóban?
Tényleg?
Jaj nekem!
Sok dolgod volt.
Mikor aludtál utoljára?
Nem tudom, mit tegyek. Conkling egyszerűen túl erős.
Albanyban mindenki neki köszönheti az állását.
Ez a szavazás csak egy nagy színjáték.
Napokon belül visszaülnek a szenátusba Tom Platt-tal.
És a fejemet akarják majd.
Valószínűleg.
Lehet, hogy semmin sem változtathatok.
Mi van, ha csak bajt hoztam a jelöltjeimre? Csupa rendes ember!
Beáldozom őket egy megnyerhetetlen háborúban?
De látni fogják, hogy egyvalaki kiállt a jó ügyért.
És bele is bukott.
Még jó, hogy sosem akartál elnök lenni.
Add ide!
Mollie egyedül is elvihet Monmouthba.
Washingtonban kell maradnod, hogy lássák, hogy nem futamodsz meg.
Ha azt gondolod, hagyom a feleségemet…
Egy hetet túlélek.
Majd odajössz, ha vége ennek.
ÜDV ÚJRA ITTHON ALBANYBAN, ROSCOE CONKLING!
- Roscoe! Jó újra itthon látni! - Jó itthon lenni.
William, köszönöm a molinót!
Hogyne!
Vidéki suttyó faszok! Tudják, ki hozza a pénzt.
- Mi az? Min nevetsz? - Várjon! Nem hallott Tomról?
Mindenki róla beszél.
Miért? Unalmasabb, mint egy zsák széna.
Azt mondják, tegnap éjjel a Delavan-házban
pár félvér riválisunk rajtakapta in flagranti.
Rossz kisfiú voltál, Thomas!
Egy lánynak meg kéne leckéztetnie.
Nem néztem ki Tomból.
Van, akinél sosem lehet tudni.
Rúgjuk ki!
Mi?
Egy éjszakát sem bírt ki.
A küldöttség nyíltan gúnyolja.
Ugyan! Ez csak ártalmatlan szórakozás.
Bohócot csinált magából. Aki a feleségét is csalja.
Az ilyeneket nem szokták a szenátusba küldeni.
Vagy megszakítjuk vele a kapcsolatot, vagy minket is magával ránt, Chester.
Húsz éve ismerjük Tomot! Én vagyok a gyerekei keresztapja!
Mindig kiállt mellettünk. A barátunk.
Te tudod a legjobban, hogy a politikában nincs barátság.
Fű alatt csináljuk. Lecseréljük valakire. Egy másik pártkatonát rakunk a helyére.
Tényleg ilyen egyszerű?
Murtha!
- Van kedved Washingtonba költözni? - Hát… Nos, a cseresznyefák…
Kiváló. Meg van oldva.
Willie öcsém, üdv a nagyfiúk között! És most húzz a picsába!
Bármi áron.
Ez a mi törvényünk.
Nahát! Mi újság, nagyember?
Chester? Valami gond van?
Sétáljunk egyet, Tom! Csak te meg én.
Jó estét, atyám!
Rég gyóntam utoljára.
De van egy kérdésem az Úrhoz.
Ő mindig meghallgat.
Mondd bátran!
Feladatot kaptam.
Érti? Nagy és rettenetes feladatot.
Tudom, hogy meg kell tenni, és tudom, hogy rám vár.
Nincs más, aki megtegye.
De…
De félek, atyám.
Érzem, hogy a gonosz áthatja a földet.
Látom.
Látom, ahogy napról napra szaporodik,
és lélekről lélekre terjed.
És félek, hogy ha nem állítjuk meg,
akkor újabb nagy háborúba sodor minket.
De mit számít egy ember élete azokhoz a százezrekhez képest,
akik meghalhatnak, ha nem cselekszem?
Ha gyenge vagyok?
Isten ad nekem célt.
Uraim, utolsó felhívás a szavazásra!
Jól kihasználják az időt.
Én is kiélvezném a pillanatot.
Ritka dolog, hogy sehonnai szenátorok
a nemzet sorsáról dönthetnek.
Aranyosak.
A törvényhozók feleségei, jól gondolom?
Minden nagy szavazásra benéznek.
Julia!
Basszus!
Állítsák le a szavazást!
A szavazás véget ért, Mr. Conkling.
A végső összesítés.
Harmincnégy szavazat Roscoe Conkling szenátorra.
Ötven szavazat Chauncey Depew-ra.
Mi az?
Azt a rohadt!
Dicsőség az Úrnak!
ÜDV ITTHON ALBANYBAN, ROSCOE CONKLING!
Kuss!
Szavaztassunk a jelöltjeinkről, mindegyikről! Gyerünk!
Drága Crete!
Most már le merem írni: valahogy túléltük.
Úgy tűnik, Conkling kimanőverezte magát a szenátusból.
Az ő és Tom Platt helye immár a miénk.
- Chauncey Depew, New York. - Elbridge Lapham, New York.
Most mi lesz, Mr. Arthur?
Elbuktuk a vámszedőnket, bassza meg!
William H. Robertson.
Az embereink megkapják a megbízatást, munkába állnak,
és végre elkezdhetjük megvalósítani, amit ígértünk.
Conkling fojtogató keze lekerült a nemzet torkáról.
Most először könnyű a szívem, mióta eljöttünk Ohióból.
Hidd el, a fiúk adnak elég munkát.
Alig várom, hogy újra együtt lehessünk.
Maradok mindig ugyanaz, és örökké a tiéd.
Jim.
Egész életemben tartanom kellett a számat. Ha győztem, csak diszkréten tehettem.
Kitartottam, hogy a nevem végül odakerüljön egy darab papírra.
Egy olyan papírra, aminek nem mondhattak ellent.
Mostantól…
minden amerikai dolláron egy fekete férfi aláírása lesz.
Nem jött minden helyre.
De azért ez valami.
Jaj nekem!
Az ország minden újságja interjút kér. Mind tudni akarják, hogy csinálta.
- Mit? - Hogy hogyan nyert.
Hogy hogyan számolta fel
a politikai élet legerősebb blokkját.
- Uram, ön egy hős. - Hogy lennék? Még semmit sem csináltam.
Három hónapja, közel 100 napja vagyok hivatalban, és egy törvényem sem ment át.
Minden időm egy ostoba pártviszályra ment el.
Uram, ha Roscoe Conklingot kijátszotta…
Dehogy játszottam, Joe!
Ezúttal szerencsénk volt, ennyi történt.
Nagy szerencsénk.
De amíg Amerika létezik,
mindig lesznek Roscoe Conklingok.
Pihenjen pár napot!
Utána
kezdődik az igazi munka.
Alig várom!
Büszke vagyok magára, Joe! A helyén van.
POTOMACI VASÚTÁLLOMÁS
Remélem, a hétvégén a feleségével nézi a tűzijátékot.
Más dolgom lesz. Conkling bukására fogok koccintani.
Harriet megint zárat cserélt?
Természetesen.
Robert, maga hadügyminiszter lett. Illene…
Apa?
Állítsák meg!
Állítsák meg azt az embert!
Ő volt!
Meglőtte Garfieldot!
- Kapják el! - Meglőtte!
- Kapják el! - Itt van!
Vissza!
Én tettem!
Vigyenek börtönbe!
Így Chester Arthur lesz az elnök!
A köztársaság megmenekült!
- Vigyék! - Vigyék el!
Hátrébb! Vissza!
Mozgás! Vissza!
- Tartsa vissza őket! - Hadd jusson levegőhöz!
Hátrébb! Vissza!
- Vizet! - Hozzon valaki vizet!
Orvos vagyok. Charles Purvis, a Felszabadítottak Kórházából.
Akkor gyógyítsa a volt rabszolgákat!
Ez az Egyesült Államok elnöke!
Nem sokáig lesz az, ha nem megy az utamból!
Elnézést, elnök úr!
A golyó nem hagyta el a testét.
Szerintem küldjön táviratot Crete-nek!
Intézze el, hogy a parkra lássak a zárkámból!
Ha ennek vége, Arthurral kineveztetem rendőrfőnöknek!
Majd elfelejtettem!
Jézusom!
Nem semmi, igaz?
A kis pisztolyom átírta a történelmet.
Ide!
Sarah, forraltasson vizet valakivel lent!
Rögzítsük az alsó végtagokat!
Forralt vizet, gyorsan!
- Felszabadítottak Kórháza? - Így van, uram.
Ezt tartsa!
Előtte pedig a Barker táborban szolgáltam.
A háború alatt.
Azt hiszem, egyszer jártam ott átutazóban.
Igen, elnök úr. Emlékszem önre.
Mit gondol, milyenek az esélyeim?
Nem jók.
Azt mondanám, egy a százhoz.
Akkor megpróbáljuk a lehető legtöbbet kihozni belőle.
Uraim!
Azt hiszem, megmenthető.
De ehhez első lépésként
el kell távolítani a golyót.
Hazánk minden erőforrása az ön rendelkezésére áll.
Elég egy szike és egy szonda.
Semmi baj, uram!
Rendbe hozzuk.
Úgy tűnik, a golyó elment az első ágyéki csigolya mellett,
és mélyebbre fúródott.
Úgy érzem, már közel van.
- Doktor úr? - Köszönöm, de teljes csöndet kérnék.
Semmi gond!
Az eszméletvesztés ilyenkor normális.
Sérült szövet.
Vagy erősen alvadt vér. Valószínűleg az utóbbi.
Uram, a szikével árt a betegnek! Nem fertőtlenítette az eszközöket!
Ez egy kritikus pillanat.
- Nem vesztegethetjük az időt. - Elnézést, uram!
Hallott az európai kutatásokról a fertőtlenítésről?
Nem Európában vagyunk!
Dr. Purvis,
láthatatlan szörnyecskékkel a babonák foglalkoznak,
nem a tudomány.
Az ön által megkérdőjelezett módszerek ezrek életét mentették meg a háborúban.
Kiállták az idő próbáját.
Működnek, és kész.
Most pedig, uram,
engedelmével folytatnám a vizsgálatot.
- Szerinted… - Nem.
Azt tudnám.
Gyilkosnak hisznek minket. Az egész ország.
A merénylő azt mondja, az én nevemben tette, és a barátja vagyok.
A mi hibánk!
Befognád a pofádat, baszd meg?
Valami seggfej az utcáról híres akart lenni.
Ha lezárul a nyomozás, tisztázzuk a nevünket.
Lelőtték az elnökünket, mint egy kóbor kutyát, bassza meg!
És biztosan meg fog halni.
Lehet, hogy már meg is halt.
Akkor pedig
felvetődik az utódlás kérdése.
- Mi? - Ne mondd, hogy még nem gondoltál rá!
- Itt szenvedtünk pár szenátusi helyért… - Ki se mondja!
Amit New Yorkban elbuktunk, azt országos szinten építhetjük újra, Arthur!
Nem.
Ezt visszautasítom.
- Nem vagyok alkalmas elnöknek! - Ez Amerika szépsége, barátom!
Olyan hülye vagy, hogy nem érted, hogy mindazok után, amin átmentünk,
az ölünkbe hullott az ország történetének legnagyobb lehetősége?
Álljon meg!
Mi a fene bajod van ma?
Őszintén szólva magam sem tudom.
De abban biztos vagyok, hogy nem akarok önnel egy kocsiban ülni.
Akkor? Mi a terv? Washingtonig gyalogolsz?
Az embernek néha gyalogolnia kell.
Jézusom!
Majdnem 38 fok van, Arthur. A szíved egy kilométert sem fog bírni.
Ne legyél ilyen kis gyökér! Ülj vissza a kocsiba!
Megbántasz, Chester!
Hát…
még jó, hogy a politikában nincs barátság.
A kurva anyádat!
Ne merj nekem hátat fordítani!
Azok után, amit érted tettem!
Én emeltelek fel, bassza meg!
Arthur!
Ar…
- Itt vagytok! Hála Istennek! - Feküdj csak! Ne erőlködj!
Súlyos? Nagyon fáj?
A felső fedélzet még működik, drágám.
- Csak a hajótest sérült meg. - A golyó nem talált fontos szervet.
Dr. Bliss szerint majdnem megvan a golyó. Ha eltávolította…
Jó lesz a helyzet.
- Jól van. Hol vannak a fiúk? - Nekik még nem mondtuk el.
- Majd mi. - Jó.
Semmi baj!
Mit csináljak veled? Egy hétre hagylak egyedül…
Nincs idő.
Intézkednünk kell.
Nem!
Ezt nem fogadom el.
Mindenhol érzem.
De már itt vagyok, és visszahozlak az életbe.
Harcolj! Harcolni fogsz.
És többé nem beszélsz a halálról.
WASHINGTONI KERÜLETI BÖRTÖN
Bitóra vele!
Guiteau! Vár a bitó!
Mi vette rá ezt az ördögöt, Guiteau-t, hogy fegyvert vegyen?
Egy őrült elmét nem lehet megérteni.
- Conklingnak dolgozik? - Nem.
Conkling megteremtette a feltételeket Guiteau megszületéséhez, de nem segítette.
Tudom, hogy nem helyes, de azt akarom, hogy mind megfizessenek ezért.
Itt az első áldozata.
Mrs. Garfield! Isten irgalmazzon nekem, asszonyom!
- Egész éjjel utaztam. - Jóságos ég!
Tehéntrágyától bűzlik.
Érthető.
Egy farmer hozott el a kocsiján Washingtonig.
- Hogy van az elnök? Él? - Igen. Pihen.
Hála Istennek! Hála az Úrnak!
- Mr. Arthur! - Nem akarom!
Én ezt nem akarom!
- Túl becsvágyó voltam, és… - Chester, szedje össze magát!
- Maga az Egyesült Államok alelnöke. - Lófaszt! Felmondok.
Miről beszél? Az amerikaiak félnek.
Minket figyelnek. Magát figyelik, Chester.
Átok a fejemre! Nem vagyok rá képes. Nem vagyok rá alkalmas!
Az elnök bizalmat szavazott nekem, én meg minden adandó alkalommal hátba szúrtam.
Uram, Istenem, sújts le rám!
Csak egy lesüllyedt, mocskos disznó vagyok!
Jól figyeljen, Chester Arthur! Kurvára jól figyeljen!
A nagy vészhelyzetek
sokszor rég szunnyadó jó tulajdonságokat hoznak elő az emberből.
Ha valaha volt önben egy szemernyi nemesség is, akkor ideje megmutatni.
Mit fog tenni, Chester?
Szégyenszemre lemond, vagy feláll, és megváltozik?
Megváltozok. Megváltozok, asszonyom!
Változtatok. Isten a tanúm rá. Változtatok.
Helyes.
Ne feledjék, az újságban csak 25 dolláros díjért jelenek meg!
De a helyi lapoknak adok kedvezményt.
Vagy mégsem?
Szeretném leszögezni, hogy nincs bennem rossz szándék az elnök felé.
Ez…
Ez egy sajnálatos politikai szükségszerűség volt.
Célom az volt, hogy örökre egyesítsem a pártot, és megmentsem a köztársaságot.
Igen, lelőttem. Egy lázadót is lelőnék, aki levonja a zászlót.
Hány százezer ember áldozta életét a háború során,
és mi célból?
Hogy megvédjük e legnagyobb nemzetet.
Én csak egy életet áldoztam fel, ugyanezért a célért.
De döntsön ügyemben Isten és az amerikai nép!
Bővebb információkért
forduljanak naplómhoz, amely Az igazság címmel
hamarosan minden könyvesboltban elérhető lesz.
EGY HÓNAPPAL KÉSŐBB
Próbáljuk meg!
Készen állsz?
Tessék!
Jól van!
Semmi baj!
Jól van, semmi baj.
Holnap újra megpróbáljuk.
Napról napra gyengül.
Az állandó látogatók kifárasztják.
Le kell zárni a szárnyat. Csak a család látogathatja.
Amikor az elnök beszél,
a rekeszizmát használja,
ami ingerli a májat,
így a golyó még mélyebbre fúródik.
De lélegzik is! Ahhoz nem a rekeszizmát használja?
Igaza van, de a légzés finom mozgás.
A beszéd intenzív.
Egészséges genny.
Többször írtam Chester Arthurnak.
Ő nem olyan, mint Garfield.
Ő tudja, kik a barátai.
Tudja, hogy nincs hűbb nálam,
aki elnökké tette őt.
Charlie…
És hamarosan a könyvemet is kiadják.
A könyvedet?
Az igazság a címe.
Olyan szavakkal írtam le a gondolataimat, ami a legbuzgóbb tagadókat is meggyőzi.
Már egy tucat kiadó keresett a jogokért, és…
És kijátszom őket egymás ellen.
Úgy beszélsz erről, mint valami játékról!
Mert az is! Igen, az. Pontosan az. Egy játék, győztesekkel és vesztesekkel.
És végre egyszer én vagyok a győztes, bassza meg!
És most már végre minden más lesz,
mert olyan ismert lett a nevem,
hogy beindíthatom a Daily Theocratet.
Megcsináltam, Fran! Megcsináltam. Értünk.
Nézd!
Ezt nézd!
Ezek az emberek mindennap írnak nekem,
támogatnak és pénzt ígérnek!
Franny, úgy féltem! Azt hittem, egyedül vagyok.
De itt vannak! Mindig is itt voltak!
És most tömegesen bukkannak fel,
mert hitet adtam nekik.
Mennem kell.
Fran?
- Őr! - Franny?
Őr!
Köszönöm, hogy eljött, Graham Bell professzor!
Csak Bell, Mr. Brown.
Kérem, vezessen az elnökhöz! Talán még megmenthetjük.
Az indukciós egyensúly.
Képes észlelni a fém nyomait
elektromos áram segítségével.
- Tainter, áramot! - Igen, Bell professzor.
Tudjuk, hogy a golyó valahol a jobb oldalában van.
Elnök úr, ha megengedi!
Jól van.
Fogom.
Ne aggódjon, uram!
Nyugalom!
Teljes csendet kérek.
Mi történik?
Mit hall?
Valami nem stimmel.
Észlelésnél kattognia kéne, de…
Nagyon hangos. Valamit észlel.
Nem. Itt a golyó, ahol mindig is gyanítottuk.
- A májnál. - Doktor úr!
Tökéletesen hallom.
Fröcskölő hangot kellene hallani?
Tainter, kapcsolja ki!
Nem! Mindjárt megvan!
Csak egy…
- Nem hiszem, hogy ezt kibírja. - Nem veszítem el.
- Doktor úr! - Fogja le!
Dr. Bliss, hagyja abba!
- Én vagyok a vezető orvos! - Le a szikét!
Vagy a szemébe döföm, a kurva életbe!
Mi az, drágám?
Ez fém!
Az ágyban fém rugók vannak. Ez nem zavart be a…
- Még… - Nem.
Nem a golyó a gond, kedvesem.
Valami más is van már bennem.
Nem fogok tudni…
Szeretném, ha tudnád, hogy nagyon büszkék vagyunk rád anyáddal.
Nem tudom, mi lesz velem nélküled!
Drágám!
Nincs rám szükséged.
Ezt jól jegyezd meg!
Zseniális és gyönyörű vagy, kislányom.
Nagyszerű ember leszel.
Jól hallom? Az elnök ma elhagyja Washingtont?
Azt kérte, hogy az óceánhoz mehessen Monmouthba.
A sebészeként ezt nem engedélyezem.
Végignéztem, ahogy kínozzák a férjemet. Elég volt.
- És neki is. - Napok kérdése, és megtaláljuk a golyót!
Jól gondolja meg a következő szavait, dr. Bliss!
Szerintem elég lesz.
Azt sem tudom, hogy kezdjek neki.
Tudni fogja.
Hiszek önben.
Tudni fogja, ha megvan a helyes út.
Gyerekként az óceánról álmodtam,
hogy ismeretlen helyekre hajózok, mint valami Crusoe.
Merész álom egy fiútól, aki úszni sem tanult meg soha.
Nos, mindig is túl nagyratörő voltam.
Hát…
Miért mondtam el azt a beszédet Chicagóban?
Tudtam, mit csinálok,
amikor pódiumra álltam.
Azt akartam, hogy megismerjenek.
Azért mondtad el a beszédet, mert több volt a szívedben, mint amit Ohio elbírt.
Szerinted lesz helye a nevemnek az emberiség történetében?
Igen. Nagy helye.
De még nagyobb helye van az emberek szívében.
Semmi baj!
Egész éjjel itt leszek veled.
Az Úr vezesse haza!
Ámen.
A golyó balra vándorolt, a hasnyálmirigy mögé ágyazódott be.
Úgy tűnik, az elnök úrnak egy szervét sem találta el.
A seb magától begyógyult.
Akkor mi ölte meg?
A szepszis.
A testben mindenhol megtalálható genny bizonyítja.
Fertőzés.
Nem értem.
Azt mondja, magától felépült volna, ha a golyót békén hagyják?
Azt…
Azt hiszem, talán hibáztunk.
Hallom, Arthur marasztalja.
Hihetetlen.
Annyi éven át küzdöttünk érte!
A kövér fasznak meg az ölébe hullik.
Sokat változott.
Tényleg sokat.
Idővel akár még jó elnök is lehet belőle.
Komolyan mondom.
De nem tudom, 84-ben nyerni fog-e.
Maga tényleg gyáva egy rohadék!
Akkor nem indulunk együtt?
A rohadék!
Ellopta a kikötőimet.
És kicsinálta a karrieremet.
Remélem, lesz még hozzá mérhető elnökünk.
Fran?
Franny?
Tudtam, hogy eljössz!
Hazudtam a családomnak.
Azt mondtam, New Yorkban kell ügyeket intéznem.
Csak az igazgató tudja, hogy itt vagyok.
De muszáj volt találkoznom magával.
Már találkoztunk, Mrs. Garfield.
A bálon beszéltünk, a férje beiktatásának estéjén.
Kedves asszonyként ismertem meg. Sokat imádkoztam önökért.
Ha azt hiszi, szívesen fogadom az imádságait, nagy tévedésben él.
Nem feloldozni jöttem.
Sokszor eszembe jut a férjem utolsó kérdése.
„Lesz helye a nevemnek az emberiség történetében?”
Tényleg fontos kérdés.
Azt mondtam, nagy emberként fognak emlékezni rá.
De olyan…
furcsa érzés volt kimondani, mert…
Mert nem hittem el.
Utolsó szavaimmal hazudtam neki.
Mert tudom, hogy a történelem
egyáltalán nem fog rá emlékezni.
Nincs rá oka.
Ő csak egy kis lábjegyzet.
Egy jelentéktelen érdekesség.
„Emlékszel arra a szegény hogyishívjákra,
akit három hónap elnökség után lelőttek?”
Senki sem ismerhette meg igazán.
Hős volt, aki megjárta a háborút.
Ostoba szerelmes verseket írt nekem kitalált latin szavakkal.
Fejen állva énekelt, csak hogy megnevettesse a gyerekeit.
Nem.
Senki sem ismerhette meg igazán.
Amerika ma gyászolja őt, de az évek alatt el fogják felejteni.
Magam is érzem, ahogy halványodik.
Máris.
Hamarosan csak egy újabb arc lesz a falon.
A történelem újabb rejtélye.
De épp így lesz…
magával is.
Magának is ez a sorsa.
Csak magáról képek sem lesznek a falakon.
- És egy gyerek sem fogja tudni a nevét. - Nem tudja, mit beszél.
De igen.
Sőt, magam gondoskodom róla.
Úgy tudom, könyvet írt.
Elérem, hogy soha ne adják ki.
Soha, míg bárki él, akit érdekelhet.
Ha elhagyja e világot, többé nem lesz hangja.
Kitörlöm a történelemből.
Ahogy maga kitörölte azt, akit a legjobban szerettem.
Nem! Nem teheti. Ehhez nincs joga.
Már megtettem, Mr. Guiteau.
Azért jöttem, hogy ezzel a tudattal menjen a bitófára.
Hogy el fogják felejteni.
Várjon!
Bevertem a lábam a bitófára menet.
Fiam!
Máté evangéliuma 10. rész 28. verse.
„És ne féljetek azoktól, kik a testet megölik,
de a lelket meg nem ölhetik,
hanem inkább féljetek attól,
ki mind a lelket, mind a testet a pokolba vesztheti.”
Szintén Máté evangéliumából.
„Ha nem lesztek olyanok, mint a kisdedek,
nem mentek be a mennyeknek országába.”
Megyek az én Uramhoz
Örvendezve
Dicséret, halleluja
Dicséret, hallelu
Megmentve a párt
Megmentve hazám
Megyek az én Uramhoz
Örvendezve
Dicsőség!
Uram!
Köszönöm, uram!
Chester Arthur közszolgálati reformjai
a mai napig meghatározzák az Egyesült Államok kormányzatának működését.
Egy ciklus után visszavonult, majd az azt követő évben elhunyt.
James Blaine-t 1884-ben Grover Cleveland legyőzte a választáson.
Ezzel 24 év után megtört a Lincoln óta tartó republikánus kormányzás.
Roscoe Conkling visszavonult a politikától.
Az 1888-as nagy hóviharban hazafelé gyalogolva veszítette életét.
Charles Guiteau agyának boncolása nem hozott egyértelmű eredményt.
Raktárba helyezték, majd elfelejtették.
CHARLES J. GUITEAU AGY
Mollie Garfield és Joe Brown a Mollie apja által épített verandán házasodtak össze.
Lucretia Garfield 37 évvel élte túl a férjét.
A feliratot fordította: Lipták András