Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nej…
Ryo.
Ryo!
Hjælp!
Er her nogen?
Er der nogen her?
-Okay, hør efter. -Javel.
Der er måske flere under murbrokkerne. Vi må…
Undskyld mig! Jeg kan ikke finde min søn!
Hvor er de reddede…
Ryo.
Hr. Kanda. De klarede den.
Yuko. Har du det godt?
Jeg henter nogle tæpper.
Har De set min søn?
Hr. Kanda.
Hvad sker der?
Hallo?
Hjælp…
Der er ikke sikkert derinde!
Vent.
Hej!
Er du okay?
Gudskelov.
Jeg vågnede op på stranden.
Ingen bemærker mig, og jeg kan ikke føle berøringer.
Jeg vidste ikke, hvad der foregik, og så råbte du til mig…
Jeg er med.
Først…
Prøv at falde til ro.
Tag en dyb indånding.
Den var ret stor.
Indtil videre kan du komme hen til os.
Kan du gå?
Som jeg sagde, kom jeg på idéen til dette stjernesand.
Okay?
Du har set dem i souvenirbutikker, ikke?
Jeg købte dem til min familie på arbejdsrejser.
Ikke?
Det var mig, der gjorde det.
Nu ævler han løs igen.
Det passer altså.
Jeg deltog i en studenterprotest, okay?
Jeg var helt fallit, så jeg tog ud til Iriomote-øen.
Og så proppede du sand i flasker og solgte dem? Vi ved det godt.
Har vi fået os en ny gæst?
-Fra det der jordskælv? -Formentlig.
Hej, halløjsa.
Du må have været igennem meget.
Det…
Det var enormt.
Michael.
Hvad er det her?
Tjo…
Det er svært at forklare, men…
Det er fint.
Bare tag det roligt. Vi har masser af tid, okay?
Kaori, giv hende en rundvisning.
Jeps. Jeg hedder Kaori.
Denne vej.
Undskyld.
Hvad er det her?
Jeg vil ikke forklare det.
Altså…
Hvis man angrer noget i de levendes verden, samles man her.
Altså, det er ikke kun her.
Der er steder som dette i hele landet.
Angrer?
Hvad mener du?
Akira.
Kom nu til sagen.
Så kan du sige det, Shori.
Kort fortalt, så døde du.
Men du kan ikke komme til den anden side, fordi du har noget, der ikke er afsluttet.
Død?
Jeg døde…
Tag det nu roligt. Du må hellere hvile dig.
-Vi har alkohol. -Jeg vil ikke have noget.
Følg med mig.
Det skal nok gå.
-Der er sikkert en fyr. -Formentlig.
Seriøst? I hendes alder?
Vent lidt.
Denne vej.
Den sidste beboer tog væk.
Så du kan bo her.
Der er meget at forholde sig til.
Så få dig en god nattesøvn.
Er I alle ligesom mig?
Det er vi.
Vi er erfarne.
En slags eksperter.
Godnat.
Her er din baby. Tillykke.
Hvorfor vil du ikke forstå det?
-Jeg er… -Det er det, du vil!
Pas dig selv!
Så, så.
-Ryo, kom her. -Farligt!
Happy birthday to…
Tillykke!
-Se her. -Flyt dig.
Hvad laver du?
Se her, mor.
Stop!
Skynd dig ud.
-Jeg vil ikke! -Hvorfor? Jeg skal på arbejde!
Jeg vil ikke i skole!
Mor.
Vågn op.
-Mor! -Ryo!
-Hej. -Godmorgen.
Godmorgen.
Hej.
Halløj.
Godmorgen.
Kaori, jeg vil også gerne have kaffe.
Så gerne.
Værsgo.
-Hvad er det? -Yoga.
En død, der dyrker yoga og går op i sundhed?
Ti stille.
Yoga.
Det var mig, der indførte yoga i Japan.
-Stop nu. -Det passer.
Det var sådan, jeg fik ondt i ryggen. Lige her.
Godmorgen.
Hej med dig. Godmorgen.
Du ser sød ud i dagslys.
Hvad hedder du?
Minako Kawakami.
Minako.
For pokker da. Du er smuk.
Michael.
Sådan noget kan man ikke sige i dag.
Virkelig? Hvorfor?
Den gamle mand her er Michael.
Og ham, der fik dig hertil, hedder Akira.
Den unge mand hedder Shori.
Han var en yakuza.
Det er hr. Tanaka, en tidligere bankmand.
Og jeg er Kaori. Tidligere værtinde på en bar.
Sæt dig hos os.
Hallo!
BØRSKRAK
2. OKTOBER 1990
Det…
Det er en gammel vane, jeg har.
Må jeg låne din bilnøgle?
Hvad?
Ja da.
Hun har en skidt attitude.
KONTAKT OS, HVIS DU HAR OPLYSNINGER OM DISSE SAVNEDE BØRN
Chinatsu!
Aiko!
Kazuki!
Også dig?
Jeg blev adskilt fra min familie.
Måske finder jeg dem, hvis jeg råber deres navne hver dag.
Men…
Hvis de kan høre mig, betyder det, at de er døde.
Jeg håber,
du finder din familie.
Motorvejen var bølgebryder, så byområder blev mindre påvirket.
Vi har ikke fundet Kawakami endnu. Vi håber, hun er i sikkerhed.
Redningsholdene gør deres bedste for at finde de savnede.
Lige nu må vi samarbejde med politiet og levere nyheder hurtigt og præcist.
Til arbejdet.
Javel.
Hr. Kanda, jeg er lige her.
-Velkommen tilbage. -Hej.
Ja…
Tak skal du have.
God timing. Vi skal have nabe til aftensmad.
Vil du spise med?
Beklager, men jeg er ikke i humør til det.
Lige præcis derfor bør du komme.
Okay?
Nu er det blevet efterår
På denne tomme strand
Hvis det skulle ske
At en drøm bliver knust
Han har sunget den tusind gange.
Glemmer jeg dig ej
For jeg lovede strandens hvide sand
At selvom jeg skulle blive trist
Vil jeg ikke dø
"Tom strand."
Det er en god sang. Ikke, Shori?
Helt klart.
Minako, vil du synge noget?
Nej tak.
Nej? Det var en skam.
Nu kommer gryden. Så er der nabe!
Kom nu.
Så er den færdig.
Tak.
Den er tung!
Kaoris helt egen nabe!
Det ser godt ud!
-Tag noget kød. -Så spiser vi.
Kød giver energi.
-Så er det spisetid. -Så spiser vi.
Mums!
Har…
Angrer I alle noget i de levendes verden?
Ja.
Anger er alt, vi har.
Er det derfor, I bare dovner den?
Jeg vil ikke sige, at vi dovner den.
Hvad?
Det ser vel ud, som om vi bare fjoller rundt.
Jeg vil ikke være uhøflig,
men jeg kan ikke spilde min tid på den måde.
Minako.
Vil du ikke blive bare i dag?
Hvorfor?
Fordi…
…vi måske kan hjælpe dig.
Jep. Det var også det, jeg ville sige.
Helt sikkert.
Det er tid. Se at få spist!
Fart på.
Hejsa.
Vi kan ikke starte uden at gøre det her.
Gøre hvad?
Vi gør det her som et renselsesritual, før vi begynder at lave film.
Han er selvudnævnt filmproducer.
Kom og se, når du har tid. De er alle mesterværker.
Du kan se dem i biografen derhenne.
Godt. Lad os komme afsted.
Godt så. Vi går.
Hvad laver alle de mennesker?
En gang om måneden, når det er nymåne, mødes vi alle til eftersøgning.
Hvad?
Vi søger efter dem, vi gerne vil finde.
Det er virkelig mærkeligt.
Jeg troede, jeg skulle være alene, da jeg døde.
Shori.
Det er en selvmodsigelse at ville forstå en selvmodsigelse.
Sandt nok.
Hallo! Halløj!
Jeg fandt dem!
Chinatsu.
Min kære…
Aiko.
-Far. -Far.
Kazuki.
Undskyld.
Mærkeligt, ikke?
Vi er døde, men vi er her.
Vi eksisterer uden tvivl i denne verden.
Vi eksisterer.
Undskyld.
Jeg kunne ikke beskytte jer.
Jeg har ondt i ryggen.
Kaori. Øl, tak.
Så gerne.
Værsgo.
-Tak. -Vil Minako have noget?
Jeg giver den til hende.
Tak.
Værsgo.
Nå, hvad syntes du?
Hvad?
Jeg…
Jeg blev overrasket…
Og forvirret.
Det er da klart.
Minako. Jeg håber, du snart finder din kæreste.
Så stopper du!
Hvorfor?
Det er min søn.
Jeg…
Jeg har været alene med min søn Ryo. Han er syv.
Jeg kan kun tænke på, om han er i live eller ej.
Vil I lade mig blive her lidt længere?
Jeg siger tommel op.
Selvfølgelig kan du det.
Vi finder ham.
Tommel op?
Tommel op.
Kom herhen. Lad os skåle.
Vi forstår det.
Kaori.
-Godt så. Skål. -Skål.
-Skål.
Der er åbent.
Kom indenfor.
Hvad er alt det?
Det er de noter, jeg har taget.
Men altså…
Jeg samler dem til én historie. Jeg er forfatter.
Jaså.
Er der noget galt?
Jeg vil takke dig, fordi du bad mig om at blive her.
Jeg har det lidt bedre.
Ingen årsag. Jeg ved, hvordan du har det.
Leder du også efter nogen?
Nej. Det gør jeg ikke.
Jeg vil bare skrive alt det her ned.
Jeg vil skrive ned, at der er en verden som denne, efter vi dør.
Er det, hvad du mangler at afslutte?
Jeg er ikke sikker.
Du vil have bilen, ikke?
Du kan bruge den, når du vil.
Tak.
Vi skal nok finde ham.
Bare rolig.
Du kan sagtens stole noget mere på os.
Minako.
Jeg vil gerne interviewe dig på et tidspunkt.
Fortæl mig om dit liv.
Hvis du vil.
Halløjsa.
Hej.
Flot.
Det ser godt ud.
Flet næbbet.
Jeg lavede en yakuza-film for længe siden.
En af de der skodfilm, ikke?
Nej, den var god. Jeg skal nok vise dig den.
Helt sikkert.
Okay, jeg smutter.
REGERINGENS TALSMAND
ATOMKRAFTVÆRK "STABILISERES STØT OG LANGSOMT"
AFDØDE
De har ikke fundet Minako endnu, vel?
SAVNEDE FRA HOSHISUNA, MINAKO KAWAKAMI (35)
Tillykke med fødselsdagen, chef.
Tillykke.
Tak skal I have.
Drik ud.
Tak.
Far, tillykke med fødselsdagen.
-Spis. -Tak.
Ilsa, jeg er ikke den ædle type,
men det er klart, at tre menneskers problemer
ikke fylder meget i denne skøre verden.
Det vil du forstå en dag.
Så, så.
For dine smukke øjne.
Er alt i orden?
Alt undtagen én ting.
HVAD ER DER PÅ DEN ANDEN SIDE?
Jeg er tilbage.
Hej.
Kaori. Øl, tak.
Så gerne.
-Jeg stiller den her. -Fint.
Hvad er der galt, Shori? Du virker nedtrykt.
Gør jeg det?
Det var din fars fødselsdag i dag, ikke? Hvordan har han det?
Jo, altså… Han er blevet ret gammel.
Javel ja.
Der er allerede gået syv år, siden du kom hertil.
Jeg spekulerer somme tider.
På, at det ville være gået anderledes, hvis jeg blev hos ham.
Jeg lavede engang en yakuza-film.
Men yakuzaerne har det hårdt i vore dage.
De er et symbol på samfundet.
Men de er adskilt fra samfundet og har ikke engang menneskerettigheder.
Jeg viser den, når du kommer i biografen næste gang.
Ja, fint. Jeg har fattet det.
Hvad mangler du at afslutte, Shori?
-Hvorfor er du pludselig interesseret? -Jeg fortalte min historie til alle.
Jeg endte her, fordi jeg blev dræbt i en yakuza-konflikt for syv år siden.
Jeg efterlod min kone.
Hvad? Var du gift?
Altså, ikke en rigtig kone.
Det var ikke officielt.
Han er faktisk et bløddyr.
Du skal holde din mund.
Har du ledt efter hende i syv år?
Tja… Jeg er ikke helt sikker.
Måske vil jeg ikke møde hende.
Jeg kan jo ikke længere holde om hende.
HVAD SKER DER, HVIS UAFSLUTTEDE SAGER ALDRIG AFSLUTTES?
Hallo?
Er alle andre i sikkerhed?
Okay. Lad os gøre vores bedste.
Ja.
Farvel.
1970, OKINAWA
Nu er det blevet efterår
På denne tomme…
Sasaki, Tamashiro er blevet anholdt.
Okay.
Myndighederne sætter jernnæven ind.
Du er den næste.
Hold lav profil.
Jeg ved det.
Tamashiros anholdelse bliver temaet for flyeren i morgen.
Ja. Jeg får det gjort i dag.
Maiko…
Vi ses i morgen.
Koga.
Er du okay?
Ja.
Bare rolig.
Forleden blev vores kammerat, Tamashiro, ulovligt anholdt på gaden!
Vi vil aldrig give efter for denne undertrykkelse fra myndighederne!
Nemlig!
Nu skal de studerende…
Vi kan ikke lade jer besætte universitetet længere.
Fjern barrikaderne, og kom straks ud.
Lav noget larm!
Giv Okinawa tilbage til os!
Vi er imod Vietnamkrigen!
-Fjern den amerikanske militærbase! -Fjern den amerikanske militærbase!
Angrib!
Foren jer!
Koga!
Hvad er klokken?
Det er midnat. Du burde ligge ned.
Gør det ondt?
Du skræmte mig!
Undskyld. Jeg kom bare forbi.
Minako.
Sikke en overraskelse.
Hvad hed den film?
På jagt efter den tabte tid.
Den er god, ikke?
Jo. Men den sluttede midt i det hele.
Det ved jeg godt. Den blev ikke færdig, fordi jeg døde.
Er det rigtigt?
Filmen vil gøre enormt indtryk på nutidens unge mennesker.
Den er utrolig.
Plakaten skulle vise Maiko, heltinden, der stod alene på stranden.
Og bang! Titlen i toppen.
Den ville have været et stort hit.
-Var plakaten allerede designet? -Selvfølgelig var den det.
Jeg bestemte det hele.
Temaet, plottet og det hele.
Men hvorfor ville du lave en film om en studenterprotest?
Den her.
PÅ JAGT EFTER DEN TABTE TID
Det er en sand historie om mig.
Er den selvbiografisk?
Ikke helt.
Jeg deltog i en studenterprotest.
Uanset om det var rigtigt eller forkert, så var der fællesskab.
Film er det samme.
En flok voksne, der arbejder passioneret mod det samme mål. Det er fantastisk.
Du elskede virkelig film?
Hvis den er selvbiografisk, var Maiko så din kæreste?
Ja… Det var hun vel.
Hvad skete der med jer to?
Altså… Der skete mange ting.
Men jeg ville ønske, hun kunne se den færdige film.
Hun venter nok stadig.
Nej.
Jeg ville gerne vide det.
-Så er jeg hjemme. -Velkommen hjem.
Aftensmaden er klar.
Kom nu, Kenta.
Hun sagde, at maden er klar.
Kenta. Hold op med at spille.
-Riko, det er til mor. -Okay.
Kenta! Maden er klar.
Værsgo.
-Hvad med dig? -En normal portion.
-Kenta? -En stor portion.
-Så meget her? -Ja tak.
Kenta, du kaster maden i dig.
Nå? Hvordan går det henne i klubben?
Mere.
-Har du kamp i næste uge? -Ja.
Tror du, I kan vinde?
Pærenemt.
-Sidst stoppede de andre af medlidenhed. -Stop! Hvorfor siger du…
Jeg så også den kamp.
Tal ikke om det.
-Babyen sparkede. -Gjorde den?
Vent.
Gør det igen.
-Babyen sparkede! -Ja.
-Kenta. -Det er fint.
Kom.
Det er gammelt, men det kan stadig bruges.
Se, hvor det skinner.
Hej, Minako!
Godmorgen.
Hvad laver du?
Jeg blev dybt rørt over dine ord i går!
Hvilke ord?
Hvorfor fik du ham op at køre? Jeg har planer i dag.
Jeg er ikke helt med.
Minako, du arbejdede med tv, ikke?
Jeg var journalist.
Godt. Tag det her.
Hør…
Jeg har besluttet at gøre filmen færdig.
Hvabehar?
Godt. Hør efter, alle sammen.
Tv-programmer kommer og går, men film er uforglemmelige.
I må ikke gøre det halvhjertet.
Hvad skal vi så…
Akira, du ser langsom ud. Så du kan holde den her.
Hvad? Den her?
Kaori, du optager lyd.
Det er et vigtigt job.
-Tanaka, du er instruktørassistent. -Javel.
Og Shori.
Du ser godt ud, så du kan spille min søn. Her er manuskriptet.
Hvad?
PÅ JAGT EFTER DEN TABTE TID
Michael, er du instruktør?
Jeg spiller hovedrollen og instruerer. Ligesom Yang Ik-june.
Ligesom hvem?
Godt.
Begynd!
Første optagelse.
Klar.
Start.
Der er…
…gået 50 år siden dengang.
Hvad er det næste?
"Jeg vil se hende igen." -Hvad?
Hvabehar?
"Jeg vil se hende igen."
Klip!
Klar, optag!
Hvad var det nu?
Brættet er med i billedet.
"Jeg vil se hende igen."
Det handler ikke om replikkerne. Det er følelsen.
Okay. En gang til.
Jeg er inde i rollen.
Den er svær at åbne.
"Jeg vil se hende igen."
Det ved jeg godt.
For lyst!
Hvor længe skal jeg vente?
Bare sæt dig ind i…
Se på mig, og forbered dig på din rolle.
-Vi tager det hele på én gang. -Jep.
-"Der er gået 50 år siden dengang." -Jeg ved det.
Hvorfor drejer du på det?
Ikke for noget.
Vi kan starte med "Der er gået…"
Javel ja. Det er stadig første dag.
Filmholdet er ikke en enhed endnu.
-Er det sådan, det er? -Ja, det er det.
Filmproduktion handler om teamwork. Ikke?
Hvorfor spørger du mig?
Nå, jeg tror, vi har brug for et evalueringsmøde.
-Minako, jeg fortæller dig om kameraet. -Ellers tak.
Hvorfor? Kom nu.
Har vi besøg?
Jeg går derhen.
Så ung, hun er…
Hej.
Kan du se mig?
Hvad sker der?
Jeg er også ny her.
Lad os gå derhen et øjeblik.
Hvad hedder du?
Nana.
Halløjsa.
Kan du lide film?
Hvad?
Rart at møde dig.
Jeg ved det. Man går i chok, ikke?
-Beklager, men… -Jeg beklager mig ikke.
Jeg er glad for, at mit lorteliv sluttede.
Vi har vist fået os en vranten teenager.
Hvem fanden er du?
Ja, ja.
Unge dame, vi har et sted, hvor du kan hvile dig. Kom med.
Den pige er du-ved-nok. Ikke, Tanaka?
Formentlig.
Okay, jeg smutter.
-Shori. -Hvad?
Tillykke med dit syvende år her.
Hold kæft.
Undskyld, Shori.
Jeg har besluttet at opløse gruppen.
FAMILIEN KATO
SHORI - MIZUKI TOÅRSDAG
MIZUKI & SHORI
TAK, FORDI JEG MÅTTE KØRE PÅ DIN ELSKEDE MOTORCYKEL!
Jeg er hjemme.
Hej.
-Du er tidligt hjemme. -Ja, jeg har sendt dig en sms.
Det så jeg ikke. Undskyld.
Karry til middag?
Ja tak.
Mizuki.
Jeg har en fridag i næste uge.
Skal vi besøge mine forældre?
De har ikke mødt dig endnu.
Ja. Det lyder godt.
Vi bør også tale om vores fremtid.
Det har du ret i.
Det er længe siden.
Du har slet ikke forandret dig.
Han virker som en god fyr.
Men jeg ser bedre ud end ham.
Undskyld.
Hav et godt liv.
…minderne om dig
Selv hvis du ikke kommer tilbage
Vil jeg ikke…
-Du er sent tilbage. -Hej.
-Kaori, stik mig noget stærkt. -Så gerne.
Fordi jeg lovede dig himlen
Uanset hvor ensom jeg er
Vil jeg aldrig dø
Er der sket noget?
Jeg så hende.
Hvad?
Hun er vist allerede kommet videre.
Hun så godt ud.
Jeg tror, hun skal giftes.
-Er det ikke en lettelse? -Jo.
Og ved I hvad?
Hendes nye fyr er helt fantastisk.
Min totale modsætning.
Jeg er så glad.
Nu klarer hun sig.
Uden tvivl.
Shori!
Du har ikke set min film endnu.
Du har ret.
Jeg skal nok se den.
Din kedelige yakuza-film.
Sådan skal det være.
Så kom. Vi gør det nu.
Akira, hent bilen!
Kom med.
-Du bliver rørt. -Er du sikker?
Hej, min pige.
Sørg for at leve livet.
Hvad?
Har du et sted at tage hen?
Vil du være med?
Chef, hvad laver…
Hold nu op.
Det skader ikke med en større familie.
Hvad hedder du?
Yamada…
…Masashi.
Nå? Den er god, ikke?
Den er fin nok.
Kom, når der er styr på det.
Vi går nu.
Skal vi komme afsted?
Ja.
Det var mig, der gjorde yoga populær.
Ikke nu igen.
Det er 30 år siden. Jeg var i reklamebranchen.
-Der var en fitnessbølge dengang… -Shori.
Shori er her ikke, så ingen kan stoppe ham.
-Det var mig, der… -Godmorgen, Nana.
Godmorgen.
Hvor er ham yakuza-fyren?
Han gik til den anden side.
Det giver ingen mening.
Har du noget, du angrer, eller noget, du ikke fik afsluttet i live?
Hvad?
Det er nok derfor, du er her.
Du skræmmer mig. Er det her en slags kult?
En kult? Hvor ubehøvlet.
Nå ja. Vil du være med til at lave en film med os?
Minako, skal vi køre?
Ja.
Sid ned, Nana.
AFDØDE
Jeg frygter for det her hver dag.
Jeg ved ikke, hvad jeg gør, hvis jeg finder Ryos navn her.
Ja.
Vil du vide mere om mit liv?
Ja.
Jeg vil vide mere om dig, før du går over til den anden side.
Jeg hedder Minako Kawakami. Jeg er 35 år.
Jeg var journalist her hos Hokuto TV og enlig mor til en syvårig.
-Hvad med din mand? -Vi blev skilt kort efter Ryos fødsel.
Jeg ville arbejde, men han var imod det. Siden da har det bare været Ryo og mig.
Hvordan var denne verden for dig?
-Mener du de levendes verden? -Ja.
Det ved jeg ikke.
Jeg havde travlt med at arbejde og være mor.
Nu ved jeg ikke, hvorfor jeg knoklede så hårdt.
Hvis du kunne komme tilbage, hvad ville du så gøre?
Jeg ville…
…tage Ryo med ud at rejse.
Det har jeg aldrig kunnet gøre med ham.
Og…
…jeg vil sige undskyld til ham.
Der er mange kendsgerninger i verden, vi ikke kan se,
såsom atomer, elektroner og elementarpartikler.
Det, vi erfarer, er tredimensionelt. Firedimensionelt, hvis vi tilføjer tid.
Lisa Randall, en videnskabskvinde…
Det her går viralt.
Det er genialt.
Lægger du det op?
Yasuko.
Snit ikke i håndleddene ligesom Nana. Det er belastende.
Er alt i orden?
-Ja. -Undskyld.
Lad os gennemgå ordet "dimension".
Det er defineret som en indikator for rumlig måling.
Okay. Hvad er én dimension? Det er en linje.
Her er desserten.
Hej.
Hej, Nana.
Godt nok er jeg død, men…
Må jeg dræbe en?
Der er en, jeg vil dræbe.
Hør nu, Nana. Sådan noget må du ikke sige.
Vi må ikke skade folk i de levendes verden fra denne verden.
Hvor dumt.
I er jo alle sammen døde.
Hov.
Det smager ikke af noget.
Hvor længe skal jeg være i dette helvede?
Nana.
Kom med os.
Jeg vil vise dig noget.
Hvad?
Stol på mig, og følg med.
Godt. Vi smutter!
Hvad?
Hvad er det her?
Folk, der er døde, og har efterladt nogen, de har kær.
Vi søger sammen…
…efter dem, vi gerne vil finde.
Dem, vi leder efter…
Jeg ved ikke, hvad du angrer,
men vi kan hjælpe, hvis du vil.
Hej, herovre!
Undskyld.
Tilgiv mig.
-Er det ikke fedt? -Jeg fik en besked!
Jeg…
Der er en, jeg vil sige undskyld til.
Det er dit barns ansigt. Der er øjnene og næsen.
Og munden.
Jeg ville ikke dø, før min datter havde født.
Så jeg kæmpede mod skæbnen, og her er jeg.
Verden er ret eftergivende, ikke?
Det synes jeg også.
Jeg kunne være sammen med dem i lang tid.
Jeg angrer ikke noget.
Mens jeg var hos mine børn, opdagede jeg,
at de er meget stærke.
Måske havde de haft det fint uden mig fra begyndelsen.
Det tænker jeg somme tider.
Det passer ikke.
DAG 32 - INTET NYT PÅ OPSLAGTAVLERNE, INGEN FREMSKRIDT HOS HOKUTO TV
Jamen dog, Michael.
Hvorfor sover du her?
Vi får dig hen på dit værelse. Hr. Tanaka, hjælp mig.
Okay.
Vågn op.
Michael, er du klar?
En, to, løft!
Så går vi.
Han er plørefuld.
Går det godt?
Ja. Jeg nyder at skrive.
Men jeg kan ikke se slutningen for mig.
Det er din tur, Akira.
Fortæl.
Hvad? Jeg har intet interessant at fortælle.
Du viger altid udenom, når det handler om dig.
Gør jeg?
Jeg vil vide, hvordan dit liv var.
Minako…
Jeg kan mærke, du er journalist.
Du har ret.
Men…
…jeg kan vel godt fortælle dig det.
Grunden til,
at jeg ikke kan komme til den anden side…
Er det din…
Ja.
Min far ser hårdfør ud, ikke?
Jeg har altid været svagelig, så for mig…
…var hans eksistens det mest skræmmende i verden.
Din frokost stinker.
Hvad? Hun samler det op.
Hvad vil hun gøre med det?
Spiser hun det?
Hvor er det klamt.
Misfoster.
Jeg fik noget på mig. Føj.
Fandeme klamt.
Nana.
Yasuko!
Yasuko, undskyld!
Nana…
Hvorfor…
Nana…
Nana, hvorfor…
Undskyld, Yasuko. Jeg er så ked af det.
Undskyld, Yasuko.
Tusind gange undskyld.
Hvorfor… Nana.
Nana.
Jeg boede nærmest i min seng.
Jeg var søn af en bonde, men duede ikke til fysisk arbejde.
Jeg har altid tænkt,
at min far ikke så mig som en del af familien.
Da de sagde, at jeg var døende,
tænkte jeg: "Hvorfor mig?"
Det gik tit ud over min familie.
Jeg har såret dem meget.
Jeg tror,
det er derfor, jeg ikke kan komme videre.
Min far, som aldrig har læst en bog,
har skrevet på en roman i mange år nu.
Den handler om mig.
Hvis jeg var i live,
ville han måske ikke skrive en roman.
Eller måske ville han alligevel. Jeg ved det ikke.
Men det gjorde mig glad.
Det føltes, som om jeg endelig lærte min far at kende.
AKIRA HEPPEDE PÅ DEN NYFØDTE KALV…
Men…
Bare jeg havde vidst det, mens jeg levede.
Nana.
Du roder godt nok.
Beklager.
Hvad skriver du?
Jeg registrerer alt, hvad der er sket, siden jeg kom hertil.
FØR MAN GÅR TIL "DEN ANDEN SIDE" (ARBEJDSTITEL) - KAPITEL 14
Er der noget galt?
Forstår du…
Jeg sagde undskyld.
Men…
…det ændrede ikke noget.
Hvorfor?
Jeg er sikker på, at en dag…
…vil din stemme blive hørt.
Bare rolig.
Det er ikke et svar.
Du må gerne låne den.
-Godnat. -Godnat.
Minako!
Minako, han er i live!
Din søn! Han er i live!
Han lever.
HOSHISUNA BØRNEHJEM
Vi venter herude.
Ryo har feber igen.
Det hat varet en uge. Lad os få ham til læge igen i morgen.
Okay.
Mor.
Ryo, vi tager til lægen i morgen, okay?
Jeg vil have min mor.
Jeg ved det godt.
Vi skal nok finde din mor.
Ryo.
Undskyld, jeg efterlod dig her alene.
Mor.
Er du der?
Ja.
Jeg er lige her.
Jeg ville sige undskyld.
Jeg ville hente dig fra skolen,
men jeg blev skyllet væk af tsunamien.
Undskyld.
Mor, vi tager hjem sammen, ikke?
Gid jeg kunne.
Skal jeg bo her for evigt?
Det må du undskylde.
Jeg passer på dig, så du ikke er alene.
Okay.
Mor.
Fortæl mig en godnathistorie.
Gerne.
Hvilken historie?
Noget sjovt, du har lavet for nylig.
I den verden, jeg er i lige nu,
hjælper alle hinanden med at finde deres kære.
En slags parade.
Det lyder dejligt.
De hjalp mig også med at finde dig.
Nu forstår jeg det.
Så er det din tur til at hjælpe alle de andre.
Ja.
Du har ret.
Hr. Tanaka?
Ja?
Jeg har noget, jeg ikke har afsluttet. Vil du hjælpe mig?
Ja, hvis jeg kan.
Akira.
Drop det der "mit hjerte er blevet knust"-blik.
Hvad snakker du om? Du tager fejl.
Ja, men Minako var lækker.
Hvis jeg var yngre, ville jeg…
Føj.
Hvad?
Hvad mener du med "føj"?
Føj.
Minako.
Jeg er tilbage.
Kom herover.
-Vil du have kaffe? -Tak, Kaori.
Michael.
Jeg har ikke takket dig ordentligt.
Tak.
Stop det. Jeg rødmer.
Din film.
Lad os gøre den færdig.
Hvad?
Jeg bliver, indtil vi er færdige. Hun skal se den, ikke?
Så stop det dog! Du får mig helt til at græde.
Godt. Jeg gør det. Jeps.
Det bliver en fantastisk film.
-Også dig, Nana. -Hvad? Glem det.
Det er obligatorisk.
Det sker ikke.
-Tanaka. -Ja.
-Hent kameraet. -Som du vil!
Godt.
Så kører vi.
Vi ruller.
Optagelse et.
Klar!
Start!
Der er gået 50 år.
Filmen er næsten færdiggjort.
Hovedpersonen, Koga, troede på revolutionen og studenterprotesterne.
Men af frygt for at blive fængslet
tager han tilbage til Tokyo lige inden demonstrationen.
Uden sin kæreste.
Han stak af.
Ynkelige fjols.
Koga, vent!
Undskyld.
Jeg kan ikke starte en revolution.
Det behøver du heller ikke.
Bare bliv hos mig.
Vi mødes igen. Det lover jeg.
Så Koga forlod studenterprotesten.
Og stak af til Tokyo.
Jeg ved, de vil sælge.
Maiko giftede sig med Sasaki.
Og Koga begravede sig i arbejde.
De levede hver sit liv og fortrængte deres fælles fortid.
Der er gået 50 år.
Koga vendte tilbage til byen Okinawa.
Minderne fra den dag pibler frem, som var det i går.
Maiko…
Han lever sig ind i det.
Er du Mitsuru Koga?
Og ved et mystisk sammentræf
mødes Koga med Maikos barnebarn.
Mig?
Du kender min bedstemor, ikke?
Er du Maikos…
Du må besøge hende.
Bedstemor længes efter at se dig.
Klip.
Du er jo et naturtalent!
Helt fantastisk!
-Tommel op! -Forrygende!
Nana!
Stop det.
"Du må besøge hende."
-Michael, lad være! -Han gør nar.
Jeg forstår.
Du drog videre før mig.
Koga!
Farvel!
Koga…
Lev dit liv fuldt ud.
Koga!
Maiko.
Maiko!
Koga!
Maiko!
Michael!
-Vent, Michael! -Michael!
Michael!
Hvad er der?
Maiko!
Michael!
Maiko!
-Den skal op på et lærred. -Enig.
Hvad er der galt?
Angående det…
Jeg vil give filmen til en.
Men jeg er flov over at gøre sådan noget.
Vil I måske gøre det for mig?
Det må du selv klare.
Ja, men…
Michael.
Vi gør det sammen.
Jeg tager med dig.
Det er rart. At have gode kammerater.
Ja.
Jeg gør det.
-Her er propfyldt. -Det er helt vildt.
Kære venner.
Der er noget, jeg vil vise jer.
Følg mig.
Denne vej.
Se her!
Kig engang.
Er det dig, Michael?
-Du er en stor producent. -Nu smigrer du.
-Du løj ikke. -Selvfølgelig ikke.
-Det troede jeg. -Det gjorde vi alle.
-Se. -Hold da op.
"FILM BØR VÆRE FRIHED"
Jeg er så nervøs.
Jeg er elendig til den slags.
Du skal nok klare den. Vi venter herude.
-Jeg vil ikke. -Nu er vi kommet helt herud.
Men…
Koga? Er det dig?
Sasaki?
Hvad er det her?
Efter al den tid.
Jeg vil sige undskyld til Maiko.
Jeg vil gerne se hende.
Kom indenfor.
Sasaki…
Hvornår døde du?
For to år siden. Kræft.
Javel.
Hvad er det?
Nå, den?
Det er min nye film.
Den handler om mig, Maiko og dig.
Du laver film selv i døden?
Filmnørd.
Det stemmer.
Det er det eneste, jeg kan.
Denne vej.
-Hvad med dig? -Jeg bliver hos ham, indtil flyet er væk.
-Nej, Richard! I aftes sagde vi… -Vi sagde så meget.
Maiko, du har slet ikke ændret dig.
Hun har altid heppet på dig.
Men hun valgte dig.
Hør…
Jeg tænker stadig på vores tid sammen dengang.
Vi kunne ikke starte en revolution.
Men…
…vi var forenede. Det var vi helt sikkert.
Maiko.
Undskyld.
Hej med jer.
Er alt i orden?
Det var perfekt. Fremragende.
Fik hun den ikke?
Hvis man tænker over det, kan man ikke se film derhjemme.
-Jeg gør det, når den kommer på dvd. -Det gør den jo aldrig.
Lad nu være. Det er fint.
Nå. Skal vi tage hjem?
Hør lige her.
Skulle vi ikke holde en filmvisning?
Vi kan invitere alle.
Glimrende idé.
Jeg skulle lige til at foreslå det.
-Virkelig? -Ja.
Vi gør det.
I orden. Vi gør det!
Michael, vi er klar.
God aften, alle sammen. Jeg hedder Michael.
Jeg tvang mine venner til at hjælpe mig, og vi fik gjort filmen færdig.
Denne film kan revolutionere en hel æra.
Jeg mener også, at den forbinder fortid og nutid.
"Du laver film selv i døden?"
Det sagde min ven. Men den, der kommer først, vinder.
Jeg håber,
at I vil nyde filmen.
Jeg…
Jeg har en idé til en ny film.
En mere?
En selvbiografi.
Jeg vil lave en film om den tid, jeg har været her.
Michael, det er altså min idé.
Så kan vi lave den sammen.
Den bliver et mesterværk.
-Det tillader jeg ikke. -Nej?
Minako.
-Er du okay? -Ja.
Det er bare ikke trængt ind endnu.
Det samme her.
Hvis jeg skal være ærlig, føler jeg mig også lidt usikker.
-Hr. Tanaka. -Ja?
Hvordan er der på den anden side?
-Det kan jeg ikke fortælle. -Hvad?
Hr. Tanaka er på en måde vores opsynsmand.
Hvorfor sagde du ikke det? Det er da uhyggeligt.
Kom nu. Fortæl os det.
Det finder du snart ud af.
Du er altid så fornuftig.
Men…
Det var sjovt at lave filmen.
Ja, ikke?
Film er fantastisk.
En flok voksne, der arbejder passioneret mod det samme mål.
Det er fantastisk.
-Ja. -Ikke?
Nana.
Lav nogle flere film.
Du kan bruge noterne på mit værelse.
Klø på, Nana.
Hvorfor kun mig?
Akira.
Jeg overlader resten til dig.
Sørg for at skrive alt ned om denne verden.
Stol på mig.
Men du skal holde dig i offensiven. Du må ikke tabe.
Hvem konkurrerer han med?
Lad os skåle.
En skål.
Skål.
-Skål. -Skål.
Der er stadig mad på bordet. Spis.
Så spiser vi.
-Tag noget stegt kylling. -Ja tak.
…LYDEN AF BØLGER MOD EN TOM STRAND
Banke, banke på.
Sover alle?
Ja.
Til sidst faldt Michael i søvn, mens han talte.
Han er så fuld af energi.
-Værsgo. -Tak.
Vil du fortsætte med at skrive?
Ja.
Det gør jeg, indtil min far er færdig med sin roman.
Okay.
Husk at skrive om mig.
Selvfølgelig.
Du bliver hovedpersonen.
Stop. Jeg vil bare have en lille rolle.
Jeg ville være sammen med dig…
…lidt længere.
Hvad taler du om?
Jeg kan sådan set…
…godt lide dig.
Går du til bekendelse?
Er det underligt?
Ja, ret underligt.
Gad vide, om det havde været anderledes,
hvis vi havde mødt hinanden, mens vi levede.
Det får vi aldrig at vide.
Nej.
Akira.
Tak. Jeg har hygget mig.
Også mig.
Tak.
Hvor er her mange.
Ryo.
-Længe siden. -Ja.
Vi har stadig lidt tid. Skal vi tage en kop te?
Lad os det.
Du er vokset.
Tak, fordi du kom.
-Første gang i Tokyo? -Ja.
Her er så mange mennesker.
-Ja, i forhold til der. -Præcis.
Bliver du færdig til næste år?
Ja.
Ved du, hvad du så skal?
Tja… Jeg er ikke helt sikker.
Men jeg vil måske gøre som min mor.
-Vær sød at fortælle om min mor igen. -Ja, selvfølgelig.
Jeg glæder mig til filmen i dag.
Det er jeg glad for.
Nana!
Længe siden.
-Hej! -Hvor er det længe siden.
Hej med dig.
Tommel op!
Billetter, tak.
-Denne vej. -Sal 2.
-Vi ses senere. -God fornøjelse.
Jeg er nervøs nu.
Ja.
EN FILM AF NANA DATE
TIL MINDE OM "MICHAEL"
Tekster af: Jesper Samson