СІМНАДЦЯТЬ РОКІВ ТОМУ…
ОСТРІВ СЕН-ЮБЕР
360 КМ ВІД ФРАНЦУЗЬКОЇ ҐВІАНИ
Я зроблю нове секвенування. Хвилинку.
Скільки разів ми це робитимемо?
МІЖВИДОВА ДНК
Поки не отримаємо стійкий гібрид.
Рівень безпеки — п'ятий.
Препарати для дерегуляції подіяли. Відторгнення немає.
ЛАБОРАТОРІЯ СЕКВЕНУВАННЯ
У геномі номер сім ще є мутації.
Дякую.
Усе генетичне сміття має бути доставлене в камеру кремації до 17:00.
Резервуар номер 12 вимкнено до стабілізації генетичної мутації.
МУТАДОН
Ну що ж. Покінчимо з цим.
Ось так.
Так, вибач. Зараз.
Гаразд.
Три, два, один.
Станьте сюди й чекайте авторизації.
ДІ-РЕКС ВЕРС.23.ІІІ
Я не був у лабораторії, але, гадаю, ми збільшили дозу снодійного?
Так, до 0,5 мілілітрів на 45 кілограмів.
Можете виходити.
Ми не хочемо вбити цю істоту.
А я іноді хочу.
О боже.
Резервуар 12 вимкнено до стабілізації генетичної мутації.
ПОРУШЕННЯ ЗАХИСНОГО БАР'ЄРУ
ЗАХИСТ ВИМКНЕНО
ПОМИЛКА СИСТЕМИ
ПЕРЕЗАПУСК
-Увага. Порушення захисного бар'єра. -Що відбувається?
Увага. Порушення захисного бар'єра.
О боже. Він вибрався!
Тікайте! Це аварія захисного бар'єра!
-Швидше! -Ді-рекс вибрався на волю!
Евакуюймося!
Запечатайте двері!
Тікаймо!
Забираймося звідси.
Нумо! Швидше!
-ДеСантос! Двері! -О боже.
О ні!
-Швидше! Ні! -Ні-ні!
-Вони… Не працюють. -Усе буде добре.
-Спокійно. -Так.
Три, два, один.
Ну-бо! Три, два, один!
Швидше!
Швидше відчини двері! Будь ласка!
Будь ласка.
Просто поверни ключ.
Усе гаразд. Просто поверни ключ.
-Будь ласка. Відкрий двері. -Вибач.
Відкрий двері й випусти мене.
О боже! Ні.
О ні! Мені шкода!
О ні!
СЬОГОДЕННЯ…
Тридцять два роки тому динозаври повернулися.
Але вони страждали від сучасного клімату та хвороб,
а інтерес громадськості ослаб.
Уцілілі види зараз живуть
лише в екваторіальному поясі.
Відвідування цієї зони людьми суворо заборонено.
ЗООПАРК ЧЕТВЕРГИ З ТІ-РЕКСОМ
Що це таке?
Їх мали позбутися ще два роки тому.
Мене це теж не радує, мем.
Зараз його приберуть.
Не знаю, що ви від мене хочете. Так склалося.
А що робить мер? Чухає дупу весь день?
ОБ'ЄКТИ В ДЗЕРКАЛІ БЛИЖЧІ, НІЖ ЗДАЄТЬСЯ
Він важить 40 тонн. Як я його приберу?
Радіо Нью-Йорка.
…з Мангеттену.
Затор спричинив Бронто Біллі,
останній уцілілий завропод у Північній Америці.
-Слово тобі, Бобе. -Дякую, Гейлі.
Саме так, літній брахіозавр зі слабким здоров'ям
утік з вольєра в парку Коббл-Гілл,
де він жив і отримував медичну допомогу.
Потрібен більший кран!
Господи боже.
Спочивай у мирі, але не на дорозі.
Як тут холодно.
Боже!
Холодно навіть для Нью-Йорка.
Ви, мабуть, міс Беннет?
Вітаю.
Ми мали зустрітися в…
Стежити за вами нескладно.
Від кого ви почули про мене?
Пауло Пазоліні, «Блеквотер».
Він просив щось передати?
Так, сказати: «Фелікс сьогодні сам не при собі».
Добре, я слухаю.
Це якісь шпигунські ігри? Дивовижно.
Чим ви займаєтеся в «ПаркерДженікс»?
Моя компанія розробляє нові ліки, і в нас є певні… потреби.
Яке розпливчасте формулювання. Що саме це значить?
Кажуть, ви вмієте знаходити потрібні речі й не ставите запитань.
Невже?
Ще кажуть, що вас не турбують можливі юридичні чи етичні наслідки.
Тим людям варто замовкнути.
Сприйміть це як комплімент. Ви здатні виконати завдання.
На останньому я втратила друга,
-тож більше не пропоную свої послуги. -Ви ще не чули пропозицію.
Так, але ви працюєте на фармацевтичну компанію.
Звернулися до мене, тобто операція таємна.
Мабуть, крадіжка.
Вибачте, я займаюся пошуком та евакуацією, а не викраденням.
Це динозаври.
Ми більше не цікавимо їх, але вони цікавлять нас.
Вони ж… Вони всі мертві чи помирають.
На екваторіальних островах — ні.
І в'їзд туди заборонений не просто так.
Поїдеш туди — загинеш.
Саме тому ви й потрібні.
Ні, дякую.
Міс Беннет!
Ви знаєте, що 20 % населення світу помре від захворювань серця?
Кожна п'ята людина на Землі.
Самі подумайте: що, як ви можете
подарувати 20 років життя близькій людині.
Дуже зворушливо. Не моя галузь.
І кишені в нас глибокі.
Наскільки?
Для вас — надзвичайно.
Ну…
Назвіть цифру.
Десять, шість нулів.
Включно з тим, що в десятці?
Ні.
Це цілий статок, міс Беннет.
Отримавши таку суму, ви зможете більше ніколи не ризикувати.
-У чому заковика? -Імовірні кримінальні обвинувачення.
Ми вирушаємо туди, куди кожен уряд Землі
заборонив в'їзд.
Тоді не треба нікому казати.
У цьому якраз і є проблема.
Ми беремо з собою цивільного, але він ще про це не знає.
Новий юрський період виявився для динозаврів смертельним.
Хоча деякі види виживають
у багатому на кисень мікрокліматі
екваторіальних островів,
де контакти з людьми та іншими несумісними сучасними істотами…
ЧАС ПАНУВАННЯ ДИНОЗАВРІВ
-Це лівий п'ясток? -Так.
Доброго ранку, докторе.
Вибачте, що без попередження. Можна вас на два слова?
Вибачте, день напружений. Нас закривають.
Доктор Генрі Луміс, Зора Беннет,
-фахівець нашої місії. -Вітаю.
Вибачте, якої місії?
Зробіть перерву на хвилинку.
Дякую.
Д-р Луміс пів року консультував «ПаркерДженікс»
щодо доісторичних коронарних захворювань.
Ми розробляємо новий препарат, палеодіоксин,
на основі клітин найбільших відомих динозаврів.
Комп'ютерне моделювання вказує, що він може відтермінувати
захворювання серця на 20 років.
Подумайте, що це значило б для вашої матері. Співчуваю вашій утраті.
Прочитати особову справу не проблема. Я проти таких розмов.
Вибачте за втручання.
Це важливе дослідження, але ми ніяк не перейдемо до випробувань.
Ми нездатні синтезувати ДНК, потрібні зразки від живих динозаврів.
Істота повинна бути велетнем.
Нас цікавлять найбільші з тих,
що мешкають у морі, на суходолі та в повітрі.
Чому найбільші?
Річ у їхніх серцях.
Що більша істота, то більший серцевий м'яз.
І вони живуть найдовше:
наприклад, завроподи крейдового періоду — понад сто років.
Тобто потрібні такі три динозаври.
ВІК ВЕЛЕТНІВ МОЗАЗАВР
Мозазавр,
що живе в океані.
Титанозавр.
Їх можна знайти на суші.
А в повітрі —
кетцалькоатль, найбільший птерозавр.
Кожен з них жив понад сто років
ще до покращення ДНК.
Ліки для запобігання хворобам серця
стануть найбільшим медичним проривом за кілька століть.
Так, і принесуть вам мільярди?
Трильйони.
Науковці можуть завершити розшифрування ДНК,
лише маючи зразки крові й тканин живих динозаврів.
Стоп. Треба взяти зразки крові в цих тварин, поки вони живі?
Гемоглобін дезоксигенується за кілька секунд після смерті.
Одразу з'являються трупні плями й гіпостаз.
На щастя для нас, усі ці види проживають в одному ізольованому місці.
Ми збираємо команду, щоб вирушити негайно.
Є конкуренти, а містер Паркер ненавидить бути другим.
Будете готові завтра?
Докторе Лумісе?
-Я думав, що лише консультую. -Так. Особисто.
Ми нездатні розпізнати тварин чи передбачити їхню поведінку.
Ну…
Чому не відправите армію?
-Ваша компанія багата. -Конфіденційність.
Що менше людей про це знає, то краще.
Я можу гарантувати вам безпеку. Більш-менш.
Ідеться не про мою безпеку.
-«Більш-менш»? -Так.
Те, що ви пропонуєте, цілком незаконно.
Ви казали йому про нулі?
-Це його не переконає. -Про що ви?
Ви колись бачили динозавра в дикій природі?
Не в тематичному парку в дитинстві
і не бідолашну істоту, що заблукала в місті.
А в його природному середовищі.
Якщо ні, ви просто відвідувач зоопарку.
На тому тижні ми продали 12 квитків.
П'ять років тому треба було стояти в черзі годинами,
щоб потрапити сюди.
Ці істоти нікого вже не цікавлять.
Вони варті кращого.
Мені треба подумати.
Так, звісно. Не поспішайте.
Думайте скільки хочете.
Ви ж не чекали цього все життя?
-Ви готові? -Так.
ПАРАМАРІБО, СУРИНАМ
650 КМ НА ПІВНІЧ ВІД ЕКВАТОРА
«У ВАН ДЕЙКА»
Три поспіль!
Капітан Кінкейд?
Мартін Кребс. Ми говорили по телефону.
Так, Кребсе, вибачте.
Я подумав і вирішив, що не можу.
Я б з радістю зробив послугу Зорі, але не можу.
Що?
Ми про все домовились телефоном.
Ви назвали ціну.
Річ не в тім. Просто… Для мого катера це надто ризиковано.
Він ще не окупився, мабуть, ви розумієте.
Не ображайся, Зі.
Дві подвійні порції рому. Мерсі.
Що за чорт? Він твій друг.
Так. Десять років служили разом у спецзагоні.
-Дункан — найкращий, тому ми тут. -Найкращий у чому, в пиятиці?
-Фабрісе, зброї не треба, ясно? -Гаразд.
У прибиранні людей і предметів звідти, де вони не повинні бути.
Річ у тім, що цього разу я не можу, Зі. Вибач.
Боюся, це остаточно.
Це ламає всі плани, Дункане. Ти обіцяв.
Тепер ми в дупі.
Вибач.
Не хочеться, щоб усе провалилося.
Скажу тобі так.
Зроби жест доброї волі.
Пропоную таку ідею:
може, ти подвоїш цифру, про яку ми говорили,
а я сама подбаю про Дункана та його команду.
О, ясно.
Просто супер.
Ви придумали це в телефонній розмові чи щойно?
Я просто хочу допомогти.
Я не слухатиму образ.
Заради бога. Добре, домовились.
Супер.
Дамо гаку в напрямі Барбадосу,
щоб не зіткнутися з патрулями, хоча їх не так багато.
Чому?
Мало хто настільки дурний, щоб туди пливти.
Привіт!
Гей! Ідіть сюди!
-Ідіть сюди. -Привіт.
-Привіт, Зі. -Привіт.
-Як справи? -Добре.
Боббі Етвотер. Забезпечуватиме охорону команди.
Охорону від чого?
Щоб ви не потрапили всередину такого.
Живого.
Ще щось?
Слухайте, я не зможу. Я хочу зробити тобі послугу, Зі, але…
-Ми вже про це говорили. -Добре.
Коли відпливаємо?
-Гей, Леклере. -Що?
Бачив, скільки Кінкейд нам заплатить?
О, так.
-У нас проблеми. -Ще б пак.
На щастя,
мозазавр був чипований у вольєрі,
тож InGen відстежувала його пересування після втечі.
Ми купили їхні дані після банкрутства. Тепер його відстежуємо ми.
Мало хто про це знає,
але ось він.
Отже, перший зразок — за 250 км.
Дуже близько до екватора.
Але чому біля екватора? Чому вони більше ніде не вижили?
Ландшафт пристосованості Землі більше їм не підходить.
Повітря інакше.
Сонячне випромінювання інакше, комахи, рослини.
Усе інакше.
Але на екваторі клімат майже такий самий, як 60 млн років тому.
Там тепліше й більше кисню.
Мозазавр плаває навколо острова, до якого ми прямуємо.
Там комплекс, що був прототипом оригінального парку.
Після інциденту він був закинутий.
Ми проникнемо туди, візьмемо три зразки
й заберемося якнайшвидше.
Бо хоча два десятки істот живуть там
уже понад 20 років,
це аж ніяк не контрольоване оточення.
Так, думаю, все буде гаразд.
Що це таке?
Нейротоксини.
Швидкої дії?
Параліч через кілька секунд.
А тоді що?
А тоді ви виживете.
Зараз ви скажете мені, що вбити динозавра — це злочин, докторе?
Ні, я скажу, що вбити динозавра — це гріх.
А якщо або ми, або вони?
Значить, ми полізли туди, де нам не місце.
Це наша спеціальність, докторе Лумісе.
Ми не маємо наміру зашкодити їм.
Візьмемо зразки й повернемося.
Перед наближенням вимкнемо вогні.
Попливемо туди рано-вранці.
Як організований відбір проб?
Ці дротики беруть кров на аналіз. Кожен — одна спроба.
Мозазавр має десятисантиметрову шкіру, пробити її можна з десяти метрів.
Дротик наповнюється й відскакує самостійно.
Може пролетіти 61 метр, як модель ракети.
Потім парашут розкриється, і він прилетить до нас.
Я стрілятиму.
Дротики для безконтактної біопсії — це легко. Я впораюся.
Я тобі щось покажу.
-Відчуваєш бризки? -Так.
А тепер уяви собі, що корабель розхитує на 15–20 градусів,
наша швидкість — 30 вузлів, піт заливає тобі очі.
а ти бачиш зуби тієї істоти.
Ти зможеш.
Прошу, будь ласка.
Ну, якщо ти наполягаєш.
Я не можу.
-З тобою цікаво працювати, Зі. -Що?
Але, здається, ми знайшли нового лідера команди.
Без образ.
Не знаю, чому хтось образиться.
Це підло.
Я чув про Букера.
Так.
Мені дуже шкода.
Так.
На якому ви були завданні?
На простому тренуванні в Ємені.
Усе банально. Простий підрив автівки.
Невідомо чому.
Хоча б швидко.
Не зовсім.
Чорт.
Він на це не заслужив.
Ні.
Я мала розповісти його дружині.
-Ти не можеш вічно цим займатися, Зі. -Ні.
Ця робота.
-Вона тебе зламає. -Як думаєш, чому я вирушила сюди?
Я стараюся покращити своє життя.
Справді? А я думав, ти скучила за мною.
Ну.
Знаєш, де я не змогла побувати?
На маминому похороні.
Ой-ой.
Так.
Це жахливо, Зоро.
Так.
Ні, серйозно. Це найгірше з того, що я чув.
Дякую. Ти вмієш підтримати.
Господи.
Скажи, що ти помирився з Амелією.
Ну.
Дивлячись одне на одного, ми…
бачили тільки нашого сина.
Нам обом було легше переживати це на самоті.
Які ж ми жалюгідні.
Спробуймо залишитися живими.
І, знаєш,
цього разу розбагатіти.
Багатство — це добре, але замало.
Авжеж.
Зроби щось важливе, поки є час.
-Гаразд. -Не відкидай цю думку, Зоро. Справді.
Не чекай, Зоро.
Не чекай.
75 КМ НА ПІВДЕНЬ
Ти їх бережеш, доню?
Я насолоджуюся.
Щоб перетнути Атлантику, треба багато часу.
Цукерки швидко закінчаться.
Чому ти їх тримаєш у кишені?
Щоб він не з'їв.
Ясно.
Доню, а де твій хлопець?
Його черга за штурвалом.
-Він вийде чи що? -Я йому сказала.
Він одягається.
Добре.
Хочеш потренуватися?
Гаразд.
Пам'ятаєш, як показував тато.
Униз, униз, навколо.
Хотіли б мати нудного тата?
-Хотіли б. -Так.
Нарешті.
Добрий вечір, Ксав'єре.
Як справи?
Шоста година.
Знаю.
Я вирубився.
Твоя вахта.
Я спав як немовля.
Береш штурвал?
Я так втомився.
Скажу чесно. Я, мабуть, вирублюся за штурвалом.
Я його заміню.
Ні, доню, ми вже про це говорили. Тобі треба спати. Мені треба спати.
Зараз твоя вахта Ксав'єре. Ставай.
Рубене, ми можемо хоч раз стати на якір?
Використаймо якір.
Ми ще цього не робили.
Якірний ланцюг лише 50 метрів.
А глибина тут — 2 000.
-Варто було про це подумати на березі. -Уявляєш, скільки важить дві ти…
Я збудував цей катер, Ксав'єре. Я знаю, що робити.
-Тож усе гаразд? Постоїш за штурвалом? -Добре, постою ще годинку.
-Супер. Ти найкращий. -Так. Я зможу.
Дай п'ять.
Та нехай.
Маєш лакрицю?
Обожнюю її.
Я не сказав ні слова. Ані слова.
Добре.
І не кажи.
Що… Він хоч має сорочку?
Ясно, що ви не бачите його з того боку, що я.
-З оголеного боку. -Гей!
Взагалі-то, я надіявся, що ми будемо втрьох.
Остання подорож.
Я їду в Нью-Йоркський універ, а не в Монголію.
Так, твоя правда.
А це що таке?
Де?
Попереду праворуч, рухається на схід.
-Дельфіни? -Ні.
Плавців немає.
Паруси.
Белло, хапай штурвал.
Ліворуч.
-Щось велике вдарило нас у бік. -Риба-парусник?
Більше.
Це самі знаєте хто?
Ні, доню, це не вони. Вони майже всі вимерли.
Ненавиджу їх. Шкода, що вони відродилися.
Мабуть, треба поверта…
Тримайтеся!
Тату!
-Тату! -Терезо!
Ксав'єр усередині.
Я його витягну. Лізьте нагору!
Пливіть!
Ксав'єре!
-Рубене, двері не відчиняються! -Хай наповниться водою.
Наповниться — тоді відчиниш.
Візьми радіо в червоній сумці!
У червоній тривожній валізі.
-Лізь вгору! -Так.
Швидше!
-Де воно? Не можу знайти! -Бери!
У тривожній валізі. Аварійне радіо.
Гаразд.
Тату!
Ксав'єре!
Просто вибирайся.
Терезо!
Белло, тримайся!
-Ксав'єре! -Ксав'єре!
-Тату! -Тату!
Тату!
-Ксав'єре! -Тату!
-Доню!
Тату!
Де Ксав'єр?
Що сталося?
Тату, де він?
Не знаю.
Я пірну ще раз і подивлюся.
Ксав'єре!
Ксав'єре, пливи!
Ксав'єре, швидше!
-Пливи! Ксав'єре! -Ну ж бо!
-Пливи, Ксав'єре!
Швидше!
-Поспіши! -Ксав'єре, ну ж бо!
Тату.
Сумка в мене.
Я заважаю?
Ні.
Усе гаразд.
Мені не спиться.
Кажуть, якщо ти можеш заснути перед операцією, то пора на пенсію.
Працівники музеїв так не кажуть.
Хочеш сісти?
Можна спитати, що тебе турбує?
Невеликий ПТСР.
Варто було довше відпочити після останнього завдання.
Ти хто?
Якась найманка?
Ситуативна охорона й реагування.
Тобто найманка.
Все одно це значно цікавіше, ніж моє життя.
Так? Чому саме?
Ну, в мене ніколи не стріляли.
Ні?
Що ж.
Ще є час.
Добраніч, докторе.
Добраніч.
Мейдей, мейдей, мейдей. Це «Маріпоса».
Останні відомі координати 24…
Я не спав.
Яка відстань до цілі?
Сорок три кілометри.
Просто даєш очам відпочити?
Зараз прийду, лише попісяю.
Ніякої французької до сніданку.
Мейдей, мейдей, мейдей. Це «Маріпоса».
Ми тонемо.
Координати — 24,33 градуса північної широти, 74,56 західної довготи.
Ми тонемо.
Сигнал був чіткий, так? Ти точно чув «мейдей»?
Я впевнений.
Є координати?
До десяти квадратних метрів. Це цифровий виклик.
Відстань — 45 км.
Але 45 км у зворотному напрямі.
Що? Боббі, хочеш їх покинути?
Ні, авжеж, ні.
Але в нього працює радіостанція.
Він може передати координати.
Це правда. Вони не замерзнуть.
Імовірно, до них уже поспішають на допомогу.
Катер берегової охорони вже близько.
Три кілометри.
Ми за три хвилини від мозазавра, і, дозволь нагадати, це і є наша мета.
Мозазавр має трекер. Знайшли його раз — знайдемо знову.
Можливо, Зі, але йдеться про десятки мільйонів.
А їм треба лише протриматися на воді кілька годин.
Бачу його.
Тринадцять градусів на північ.
Це він.
Маю погодитися з містером…
-Етвотером. -Етвотером.
-Так. -Спершу мозазавр.
Так?
Леклере, новий курс:
24,33 північної широти, 74,56 західної довготи.
Повна швидкість.
-Так, капітане. -Проведемо рятувальну операцію зараз.
Це моя експедиція.
Це мій катер.
Це… Невже?
-О боже. Агов! -О боже.
Агов!
-Агов! -Гей там!
Ми тут!
Я не знаю. Він був завбільшки з катер.
Більше. Метрів 15 чи навіть 20.
Тіло як у змії, з великим черепом і довгою мордою?
Так.
-Кінцівки як весла? -Так.
Довгий хвіст, загнутий донизу?
От хто це такий. Хіба є варіанти?
Що ти тут робиш з малою дитиною?
Ми подорожували з Барбадосу в Кейптаун.
-Ми вже це робили. -А діти не мають бути в школі?
У них літні канікули. У чому проблема?
Треба думати головою.
А що таке? Зараз в океані 50 000 кораблів.
Один атакував мозазавр. Які шанси?
Дункане, заспокойся. Ти ж не сердишся на нього.
А діти в безпеці.
Але я не розумію.
Навіщо мозазавру атакувати 14-метровий вітрильник? Це не його їжа.
Можливо, подумав, що це суперник,
і вирішив його позбутися?
-Наскільки ми відхилилися від курсу? -На 45 км.
Як швидко знайдемо ціль?
Години за дві.
Залежно від швидкості й напряму.
Пропоную розвернути катер і повернутися до завдання.
Чекайте. Швидкість чого? Яке завдання?
Так, щодо цього. Ну…
Чим саме ви тут займаєтесь?
Ми дамо гаку й заберемо кілька речей.
-Яких речей? -Заспокойся, доню.
-Усе гаразд. -Про що вона говорить?
Гей. Той тип такий…
Вибачте.
…моторошний.
-А що таке? -Ти мене лякаєш.
Покажіть трекінг-карту.
Так, слухайте…
Ми розуміємо, що ви зайняті, і…
ми вам дуже вдячні.
Ви витягнули нас із води, ми цього не забудемо,
-але можете висадити нас… -Це він?
-Було б добре. -Поверни.
Важко сказати.
Висадіть нас у будь-якому порту.
Будь ласка. Так?
Програма глючить. Сигнал двоїться.
-Може, це відлуння від човна. -Це не відлуння.
-Що? -Що ви шукаєте?
Там два сигнали.
Тобто ми його знайшли?
Ні.
Він знайшов нас.
-О ні. Будь ласка. -Так…
-Він тут. -Ніно, скажи щось.
Усе працює. Усе гаразд.
Ми щойно від нього втекли, а ви за ним женетесь?
Правий борт. Так.
Послухайте. Нам треба максимум дві хвилини.
Потім попливемо до острова, як вона сказала.
Там є селище з геотермальною енергією, апаратура ще працює.
Можете зачекати там, у безпеці.
-Що? -О боже.
-Правий борт. -Так.
Уперед!
-Бери штурвал. Я підказуватиму напрям. -Так.
Який він гарний!
Так!
Уперед!
Ми його втрачаємо.
Лумісе, прив'яжи мене до огородження.
Добре.
Міцніше.
-Отак? -Так.
-Інший бік! -Так.
Пам'ятай: стріляй з десяти метрів.
Ясно.
Гаразд.
Ніно, я буду командувати.
Радіо у твоєму розпорядженні.
Швидше!
Треба наблизитися. Ворушись.
Залазь на щоглу й веди спостереження.
Уже йду.
Двадцять метрів.
Майже наблизилися!
-П'ятнадцять. -Ясно.
-Ще дротик! -Добре.
Ну ж бо!
Він наближається! Розвертайтеся!
Швидше! Він у межах досяжності.
Ну-бо!
Стріляй!
Гей!
Допоможи мені піднятися!
Ну ж бо!
Стріляй!
Спрацювало!
Знизити швидкість на десять вузлів.
Різко праворуч! Знизити на десять.
Ліворуч відносно кормового релінга.
У мене вийшло!
Чудовий постріл.
Чудова ракета.
Це було неймовірно.
-Так? -Боже мій. Це геніально.
-Так. -Добре було.
Спрацювало. О боже.
Треба заспокоїтись. Дихай.
-Гей. -Гей.
-Усе гаразд, доню. -Тату.
-А якщо ми цього не зробимо? -Усе гаразд.
Не зробимо чого?
Якщо візьмемо зразки
й не віддамо їх компанії, що розробляє життєво необхідні ліки,
але продаватиме так дорого, що 99 % не зможуть їх купити?
Наука для всіх, а не для вибраних.
Ти про це думала?
Ні, мабуть, не думала.
Можливо, тобі варто почати.
Можливо, тобі варто перестати.
Ксав'єре. Затисни голову між ногами, дихай глибоко.
Гей. Дихай глибоко.
Тату, мене зараз знудить.
Усе гаразд, доню. Дихай.
Ті істоти з човна. Вони повернулися.
Вони повернулися.
-О боже. -Тату.
А це ще хто такі?
Сядь, доню. Тримайся поруч.
Спінозавр.
Це мутіалізм.
Міжвидовий симбіоз.
Ці спінозаври допомагають мозазаврам полювати.
Допомагають убивати!
Це пригнічує.
Тепер це наші води.
Дивіться, там іще один.
Позаду ліворуч! Швидше!
Боббі, стережися!
Ні!
Боббі! Боббі, ні!
-Тату! -Белло!
Тату!
О боже!
Що ти робиш?
Ти пливеш на камені!
Я можу їх обігнати.
Мозазавр не плаває на мілині.
Усі тримайтеся за щось.
Я не можу поворухнути ногою.
Якщо вріжемося у скелі, розіб'ємося.
Зв'яжіть усе потрібне.
Готуйтеся стрибнути.
Він швидкий.
Леклере, мотор перегрівається.
Терезо, зайди всередину, по радіо тричі скажи «мейдей» і надішли координати.
-Швидше! -Тричі, надіслати координати.
Чекай.
Ізабелло, дивися на мене. Усе буде гаразд.
-Мейдей, мейдей, мейдей. -Чекай.
-Агов. -Мене хтось чує? Мейдей!
-Припини. -Гей.
-Припини. Зачекай секунду. -Тобто «припини»?
Ми маємо владнати це самі.
-Що? -Такий протокол.
-Ви здуріли? -Дай мені…
Ні! Агов! Мейдей, мейдей!
Відійдіть!
Допоможіть мені!
Допоможіть мені! Будь ласка!
Будь ласка! Допоможіть!
Візьміть мене за руку! Будь ласка!
Тату!
Доню!
Терезо! Ні!
Терезо!
Терезо, ні!
Людина за бортом!
Слухай. Ми зараз стрибнемо у воду.
Катер розіб'ється. Ми повинні. Твоя сестра там.
Зрозуміла? Гей!
Гей. Я тут, ясно? Я з тобою.
Усе буде гаразд. Ходімо.
Готуйся. На рахунок «три».
Раз, два…
-Агов! -Три!
Гей! Треба триматися разом!
Не зупиняйся!
Пригнися!
Зоро. На мілину він не запливе.
Стрибай. Зараз!
Я ж казав!
Я вже думав, що втратив тебе. Ти ціла?
-Він не подав мені руку. -Хто?
-Тип на катері хотів мене вбити. -Я знав, що він моторошний.
Терезо!
Тату!
-Я в порядку. -Так. Я з тобою. Слава богу.
З тобою все гаразд?
Треба вийти з води.
Не зупиняйтеся! Вони амфібії!
Леклере, ти цілий?
Наступного разу я буду за штурвалом.
Не зупиняйтеся!
Ми вціліли.
-Я тримаю. -Валіза в нас?
Тримаєш той бік?
-Ми вже близько. Тягни. -Так.
Так. Хапай!
Не зупиняйся. Хапай і рухайся далі.
Усе гаразд. Треба дістатися до пляжу.
Ніно!
Ніно! Ніно!
Ніно!
Кінкейде!
Ніно!
Я знаю. Знаю. Усе гаразд.
Вони сказали, там село. Знайдемо його й попросимо допомоги.
Не хочеш говорити?
Усе гаразд. Це необов'язково.
З тобою все буде гаразд.
-З нею все буде гаразд, так? -Так.
Овва.
Коли літня людина купує ліжко,
чи думає вона:
«Овва, на ньому я й помру»?
Бо я так думаю…
зараз.
Думаю, ми виживемо.
Ходімо шукати село.
Швидше. Тут залишатися не можна. Вони повернуться.
-Вони мутанти. -Тобто — мутанти?
Аномальні, з відхиленнями.
Я знаю, що значить це слово. Що воно значить у цих умовах?
-Ти про що? -Про цей острів
містер Рорк розповів не все, що нам треба знати.
Динозаври є динозаври. Яка різниця?
Можеш не казати. Ми просто покинемо тебе тут.
Цей острів був свого роду лабораторією.
Тут здійснювалися експериментальні дослідження.
Які експерименти?
Схрещування видів.
Власники тематичного парку реагували на бажання глядачів.
Людям набридло бачити одне й те саме.
«Спроєктовані розваги» — ось як їх називали.
Генетично змінені потвори?
Так. І це не робиться посеред тематичного парку.
В ідеалі взагалі не треба лізти в гени.
Вони це зрозуміли з власного досвіду.
Динозаврів з аномаліями або просто неприємних на вигляд
залишали тут.
Але це негуманно. Чому б не зробити евтаназію?
Середня ціна штучно виведеної істоти — 72 млн доларів.
Що ви зробите — вб'єте її та повідомите в банк
чи задокументуєте як дослідження?
Що робити з динозаврами-мунантами у бухгалтерській звітності?
Невже питання в цьому?
Ворушіться, будь ласка.
Зберігайте спокій.
Ситуація не змінилася.
Двоє наших друзів загинули. Звісно, вона сильно змінилася.
Так, і це жахливо.
Ми зараз у розпачі, але так було й раніше.
Ми були в розпачі від початку, інакше не потрапили б сюди.
Ти спеціалізуєшся на темі, яка вже нікого не цікавить.
Тебе ось-ось звільнять. Тобі це потрібно.
Я хочу грошей. Ти хочеш грошей. Твоя компанія хоче багато грошей.
Валіза й досі в нас. Перші зразки — всередині. Візьмімо ще два.
Чудова ідея.
У нас немає зброї, Зі.
І не було. Справжньої зброї.
У нас були іграшки, які трохи нас утішали.
Вони могли спрацювати чи ні. Ми там, де маємо бути.
Ми знаємо, що робити. Збираймо все потрібне й рушаймо.
Ті діти, люди, що стрибнули в океан, імовірно, ще живі.
Знайдімо їх і забираймося звідси.
-І як ми звідси заберемося? -Хочете послухати запасний план?
Вона має запасний план?
Вона не встає з ліжка без запасного плану.
НЕБЕЗПЕКА ЗОНА ОБМЕЖЕНОГО ДОСТУПУ
Я найняла евакуаційну команду, вони моніторять радіочастоту катера.
Якщо ми замовкнемо на добу,
вони підлетять на заході сонця другого вечора.
Але це завтра.
Село з майданчиком для гелікоптера — на південно-західному хребті.
Гелікоптер повисить дві хвилини. Якщо ніхто не прийде — полетить геть.
-Та якщо нас побачать… -Чому лише дві хвилини?
-Чому не приземлиться? -Пілоти теж хочуть жити.
О, супер.
До заходу сонця треба знайти височину.
Ходімо негайно.
Викиньте все, що не зможете нести весь день.
Що робити тепер?
Постараймося не померти.
INGEN УВАГА: РІДИНА ПІД ТИСКОМ
Теплі.
Геотермальна енергія.
У трубах вода з гарячих джерел.
Вони ведуть до селища.
Можливо, там є радіо?
Чудово. Так. Помстимося тому, хто хотів мене вбити.
-Можливо, викличемо допомогу. -Так. І зловимо того сучого сина.
Отже, труби приведуть нас до села.
Чи в когось є інша ідея?
У мене є травичка.
Вона трохи змокла,
але, думаю, нам треба розслабитися.
Ти не куриш, ти… Ти куриш?
Ні?
Тату, він…
Він точно жартує.
Допоможеш мені?
Смішно.
Ніхто не допоможе. Гаразд.
Можливо, сім'я добереться до села.
Дуже сподіваюся.
Наступні зразки далеко?
Згідно із супутниковими даними,
табун титанозаврів живе в центральній долині.
Доберемося до них на світанку.
Ідіть обережно. Щось проповзло біля моєї ноги.
Гей. Розкажеш мені, як дівчина випала за борт?
Істота зіштовхнулася з катером. Ти там була.
Ти теж, на містку поруч із нею.
І ти не міг їй допомогти?
Ти на що натякаєш?
Ти не вперше в експедиції, га?
Я їздив на розкопки з 12 років.
Моїм науковим керівником був Алан Ґрант.
Ти часто бував у таких ситуаціях?
Раніше — так.
Ненавиджу джунглі. Стараюся їх уникати.
Чому?
Бо видимість менше ніж метр і за тобою завжди стежать.
Сховатися можна лише під водою.
Я не хочу помирати в джунглях.
Моя мрія — померти в прибої, щоб мене швидко вкрило мулом.
Яка краса.
Так найбільше шансів закам'яніти.
Ти дивак.
Дякую.
Облиш це.
Вона скрикнула, я обернувся, а її вже не було.
Ну добре.
Якщо дізнаюся, що ти брешеш, покинемо тебе тут,
станеш частиною харчового ланцюга.
Я надто розумний, щоб померти.
Розум сильно переоцінений як адаптивна риса.
-Та ну? -Серйозно.
Просвіти нас.
Динозаври дурні, так?
Але живуть уже 167 мільйонів років.
А ми, хомо сапієнс, генії порівняно з ними,
живемо поки що лише 200 000 років.
Але, маючи величезну черепну порожнину, ми такі розумні,
що вже здатні до самознищення.
Навряд чи дотягнемо до мільйона.
Чекай. Ми ж керуємо Землею. Мабуть, ми щось робимо правильно.
Ми не керуємо Землею.
Ми лише так думаємо.
Звісно, ми змінюємо довкілля,
але в небезпеці ми, а не планета.
Коли Земля втомиться від нас,
вона швиденько нас позбудеться.
З усіх видів, що колись населяли Землю,
99,9 % уже вимерли.
Вижити шансів мало.
Ви це чули?
Кожен день може стати останнім.
Хай кожен знайде собі палицю.
Доведеться розчищати шлях.
Белло?
Усе гаразд.
Дитинча маленьке.
Бачиш? І травоїдне.
Усе гаразд.
Ні. Геть.
Геть. Забирайся!
-Ксав'єре. -Так.
Ти стрибнув за нею.
Так.
Респект тобі.
Як скажеш, гуапо.
Його важко полюбити.
Так. Мені теж не одразу вдалося.
Ходімо.
Ходімо… але туди.
Які два види нам лишилися?
Титанозавр і кетцалькоатль.
Одинадцятитонний завропод
і птерозавр завбільшки з автобус з дев'ятиметровими крилами.
Бусик чи автобус?
Яка різниця?
Просто питаю.
Усе гаразд.
Поспи трохи, а я постою на варті.
Зі мною все гаразд.
Знаю, що гаразд, але зараз моя черга.
Ти впевнений?
Так.
Дякую.
Труби ведуть туди,
надіюся, до селища.
Так?
Знаєш, я помилявся щодо тебе.
Ні, ти мав слушність. Я ледащо.
Можливо, вона вижила завдяки тобі.
Я навіть не знаю, чому вона хоче бути зі мною.
Вона бачить, який ти насправді.
Слава богу, ні.
Гей.
Гей!
Іноді люди кажуть про нас щось погане,
але не варто робити це за них.
Інакше це стане правдою.
Піду попісяю.
Іди сюди.
Іди.
Усе гаразд.
Іди сюди.
Далеко ще?
Недалеко.
Табун титанозаврів має бути на тому боці долини.
Вони травоїдні, так?
Так.
Добре.
А ті, хто на них полює, — ні.
Супер.
Тихо.
Хочеш?
Овва.
Що?
Ти адреналіновий наркоман, Генрі.
Це наш шанс. Вони відволіклися.
Відволіклися на що?
Гаразд.
Таке не щодня побачиш.
Чи взагалі.
Лишається один.
-Мабуть, треба лізти. -Надіюся, ти не боїшся висоти, доку.
Люди на катері казали, що в селі є електрика.
Надіюся, вони не помилялися.
Як думаєш, далеко ще?
Кілометра два–три.
Як твоя нога?
Трохи болить, але це нестрашно.
Усе гаразд.
І…
Думаєш, це нормально?
Дитинча їй допомагає.
Усе гаразд. Я за ним стежу.
Мама більше не відпустить нас із тобою.
Це точно.
Народе!
Я зватиму її Долорес.
Із, ти жива?
Ти знову говориш?
Я візьму її з собою.
Це жахлива ідея. Або ні.
Долорес?
Усе гаразд?
Так, це… Приємно бути з тобою і твоїм татом.
Я не знаю. Можливо, все це…
Ксав'єре!
Белло!
Белло, чекай!
Що то за запах?
Що з нею?
Чого вона боїться?
Допоможи мені.
Підемо за течією річки.
Я бачу яхту.
Ти не можеш іти.
Ксав'єр тобі допоможе, а я піджену її.
Добре. Будь обережна.
Можна ще лакриці?
Терезо.
Терезо! Швидше!
Іди. Вперед.
Обережно.
Іди, іди!
А тепер назад.
Гаразд.
Ні.
Чорт.
АВАРІЙНИЙ ПЛІТ САМОНАДУВНИЙ
Долорес!
Тікай звідси. Тут небезпечно.
Будь ласка, тікай.
Геть!
Ну ж бо!
НАДУВАЙТЕ НА СУШІ
СУМКА ПОТОНЕ, ЯКЩО ПЛІТ НЕ НАДУТИЙ
Ні. Не треба.
Ні. Стій.
Терезо, іди.
Іди.
Іди, маленька. Іди!
Іди!
Іди! Швидше!
Гаразд.
Ізабелло.
Ходімо.
Сідай попереду.
Пливемо.
Тихо.
Уперед!
Гребіть! Ну ж бо.
-Тату! -Гаразд.
Ну ж бо!
Гребіть!
Тату!
-Швидше! -Нумо!
-Уперед! -Нумо!
Гребіть!
Активніше! Нумо!
Уперед!
Гребіть щосили!
Нумо! Гребіть!
Гребіть!
Ізабелло, пливи!
Белло!
Ізабелло!
-Белло! -Тату!
Не зупиняйся.
Пливи!
Белло!
-Белло! -Белло!
Ізабелло!
Тату!
Белло!
Тату!
Тату, допоможи!
Тату!
-Ні. Ізабелло! -Тату!
Ні! Белло!
Тату.
Ізабелло, ні!
Ні! Ні!
Ні!
Белло, пливи швидше!
Пливи!
Тату!
Белло, пливи!
-Я вже поруч! -Белло, він позаду!
-Пливи! -До мене!
Як ти?
Ти ціла?
Ну що ж.
Це вертикальна плита.
Схожа на карниз.
За рівнем складності десь 5,13–5,15.
Принаймні ми спускаємося.
Я бачив, як птерозавр облітає різьблену конструкцію,
зроблену в природному виступі.
Вони гніздяться в щілинах, тобто це ідеальне місце.
Треба взяти зразок з яйця?
Можна спробувати в батьків,
але це летючі хижаки завбільшки з F-16.
Ясно.
Пристебни його.
Так.
Ну все, починаймо.
Побачимося внизу.
-Усе добре? -Добре?
Так, добре. Так.
Так.
У моєму спортзалі є шестиметрова стіна для скелелазіння.
Ну ось. Це майже те саме.
Так, але 25 разів поспіль.
Ми на висоті 150 метрів, якщо впадемо,
то загинемо.
Що ж, це не дуже допомагає.
Не бійся. Я з тобою.
Цікаве заняття, правда?
Кребсе.
Поглянь на це.
Мотузка!
Ти молодець.
Лишилося ще 13 метрів.
Рухайся.
Добре.
Бачиш? Як у спортзалі.
Можеш пересунути гаки?
Ми тут трохи затримаємося.
Гаразд.
Що це за місце?
Якийсь стародавній храм?
Ембріону це не зашкодить.
А можна швидше?
Без ушкодження яйцевої капсули — ні.
Ти величезний задрот, Генрі.
-Яка може бути альтернатива? -Чому?
Передачі зразків «ПаркерДженікс».
Відкрита розробка.
Поділитися знанням з усім світом.
Кілька людей створить ліки,
ніхто не володітиме патентом, усі матимуть доступ,
а мільйони життів будуть врятовані.
Це для всіх, а не для декого.
-У цьому сценарії я не зароблю грошей. -Так, ти залишишся бідною.
Це мені не подобається.
Є.
Гей, Зоро!
Ой-ой.
Гей!
Гей.
Трясця.
Зразок!
Гей!
Кінкейде! Тягни мене вгору!
-Кінкейде! Допоможи! -Леклер?
Агов!
Кінекейде!
Кребсе, тягни! Тягни!
Тягни мене нагору!
-Ти ціла? -Так. А ти?
О чорт.
Швидше!
Генрі!
Тягни! Угору!
Тягни мене вгору!
Тягни!
Кінекейде!
Генрі, годі вже!
Я майже дістав!
Генрі, мотузка порветься! Годі!
Тримайтеся!
Тягни!
О чорт!
Леклере!
Повзи сюди! Сюди!
Куди?
Стоп! Генрі! Мотузка порветься!
Він у мене!
О ні.
Генрі!
Док!
Ти цілий?
А тепер — додому.
Ізабелло.
Доню.
Ходімо.
Ми майже на місці.
НЕБЕЗПЕКА 10 000 ВОЛЬТІВ
Бачу гелікоптерний майданчик. Посеред резервуара.
Дітей не видно.
Вони взагалі знайдуть це місце?
Гей.
Тут людські сліди.
Агов!
Рубене.
-Терезо. -Зоро, сліди можуть бути будь-чиї.
-Вони можуть належати тварині. -У кросівках?
Я захоплююся твоєю поведінкою.
-Але ми поспішаємо. -Агов!
Невідомо, чи вони не розбилися об камені.
-Рубене, Терезо. -Гелікоптер підлітає.
Попросимо пілотів
облетіти острів, поки не стемніло.
-Це надзвичайно небезпечна зона. -Тебе не питають.
Агов!
Ізабелло!
Агов!
Мене хтось чує?
Агов!
Тут хтось є?
Агов!
О боже! Ви тут!
-О боже. -Привіт.
Усе гаразд?
-Ви живі. -Де він?
-Ні. Де той сучий син? -Що? Хто?
-Той тип! Він дозволив мені впасти. -Він хотів її вбити.
Чекай. Хто хотів тебе вбити?
Гей, Кребсе!
-Я його вб'ю! -Гей!
-У нього пістолет, Терезо. Ні! -Гей!
Заспокоймося всі! Гаразд?
Ти завадив мені кликати на допомогу. Хотів, щоб я померла.
Ти про що? Я старався тебе впіймати.
Ні. Ти дивився прямо на мене й не допоміг!
Вона бреше.
-Якщо бреше, чому ти витяг пістолет? -Бо в неї істерика.
Я просто хочу його вбити!
-Тихо, тихо. -Терезо, ні!
Заспокойся.
-Не нападай на озброєну людину. -Годі.
Агов. Спокійно.
Так, заспокойтеся всі.
Віддай мені.
Яка важка.
І…
У мене вона буде в безпеці.
А тепер ми всі заспокоїмося
й дочекаємося гелікоптера.
-Прилетить гелікоптер? -Ось-ось. Головне, щоб нас побачили.
Я ж казав, що ми вціліємо.
Ми всі сядемо в гелікоптер
і забудемо всі ці дурниці, які вона наговорила.
-Нам усім треба… -Помовчте трохи!
Це генератор.
Мабуть, на таймері.
Генератор якийсь сердитий.
Так, удень тут нікого не буває.
А вночі — ні?
Усе гаразд, доню. Усе добре.
Тільки не це.
Тікаймо!
Розділімося!
Уперед.
Рубене!
Терезо, коти сюди стелаж!
Хто вони?
Не знаю, але точно мутанти!
Ходімо в задній кут!
Що це за місце?
Лабораторія. Схрещування, мутації.
Тут усе й сталося.
Перестань!
Ти не влучиш!
-Дай мені пістолет! -Відчепися!
Долорес!
Белло!
Ти знайшла нас.
Белло.
Покажи мені цукерку! Я тебе з'їм.
Усе гаразд.
Белло!
Покажи мені цукерку! Я тебе з'їм.
Покажи мені цукерку!
Я тебе з'їм.
Ходімо.
Сюди. Ідіть. Дай це мені.
Слухайте. Унизу — система тунелів, що охоплює цілий острів.
МУТАДОН
Тунель веде до океану. Там є катер.
Це гелікоптер.
ЛАБОРАТОРІЯ 03 СЕКВЕНУВАННЯ РОЗВИТКУ
Я приведу дітей. Приверни увагу пілотів.
Дивись, щоб вони не полетіли без нас!
Я нікого не бачу.
Гаразд, покружляємо дві хвилини й заберемося звідси.
Увага. Попереду пішохід.
Чорт.
У тунель. Швидше. Ходімо.
Сюди!
Усе гаразд, Белло!
Ходімо!
-Усе гаразд? -Куди тепер?
Ліворуч. Швидше!
-Ходімо. -Мені страшно.
Ну все, кінець.
Летімо додому.
Гей!
Зупиніться!
Гей!
Ми тут!
Поверніться!
СИГНАЛЬНА РАКЕТА
Чекай.
Там. На південному заході.
Бачу! Беру ліворуч.
Слава богу.
Ну-бо.
Дункане!
Вони повертаються!
Гей!
Швидше! Ми тут!
О ні!
Ні, ні!
Лумісе!
Кінекейде, це ти?
-Рубене! -Агов!
Де ви?
-Гей! Ми тут, унизу! -Агов!
О, слава богу.
-Витягни нас звідси. -Чекайте. Зачекайте трохи.
-Ти його бачив? -Лізь усередину.
Так, послухайте.
Це дренажний тунель.
Він веде до моря.
Там у доку стоїть катер. Я бачив.
А як же гелікоптер?
Гелікоптера немає.
-Що? -Ні.
Чекай. А якщо катер не попливе?
Я зроблю все, щоб ви не постраждали.
Гаразд, ходімо.
Сюди. До доків.
Замовкни!
Увага. Попереду пішохід.
ПРИЧАЛ
У тунель. Швидше.
-Здається, ми йдемо не туди. -Усе гаразд. Ходімо.
Зоро!
Уперед!
-Ти ціла? -Швидше!
Кребс поїхав на джипі.
Якщо перший добереться до катера, то втече.
Ходімо, Зі, швидше!
Нагорі океан!
-Я бачу катер. Він там. -Як відчинити ворота?
Контрольна панель там.
Я піду.
-Ти протиснешся? -Я намагаюся!
Чорт!
Спробуймо підняти ворота.
Народе! Істота повернулася!
Ще раз! Усі разом, підіймаймо. Раз, два, три.
-Гей! -Гей, Ізабелло!
-Ні, ні! -Белло, чекай!
-Белло! -Повернися!
Обережно, Белло!
Ізабелло, знайди вимикач.
Швидше! Треба відчинити ворота!
Він наближається!
-Гей! -Гей!
Белло, відчини браму!
Перевищення швидкості. Пригальмуйте.
Увага. Попереду пішохід.
Уперед!
Швидше. Треба поспішати.
-Терезо, швидше! -Ходімо!
Зараз, Зі!
Швидше.
Пульт від підйомника тут.
Як спустити катер на воду?
-Опустіть катер! -Де електрика?
-Ось, тримай! -Так.
-Вмикай. -Лебідку заклинило.
Нумо!
Белло!
Стій на місці!
Він іде на світло. Вимкніть!
-Дай мені сигнальний пістолет. -Що ти робиш?
Він у мене. Ідіть!
-Ні! Що ти робиш? -Гей!
Я тут.
Хочеш мене? Підходь!
-Підходь! -Ні.
Дункане.
Сюди. Гей.
Бери сестру!
Тікайте звідси!
Іди сюди!
-Ну-бо! -Дункане!
Гей!
Сюди.
Не чекай, Зоро! Бери дітей — і тікайте!
Іди теж!
Урятуй їх!
Сюди!
Так.
Сідайте на катер.
-Бери штурвал. -Тримай її.
-Електрики немає. Перевір електрику! -Зоро!
Дункане!
-Дункане! -Зоро, швидше.
Дункане!
Забираймося звідси. Швидше.
Тату, швидше!
-Забираймося звідси! -Тату, поспіши!
-Я стараюся! -Швидше!
-Я стараюся!
Тату, швидше!
-Рубене! -Ти зможеш.
-Прошу, швидше! -Штовхайте катер!
Кінкейде!
Дункане!
Тату.
Гей!
Розверніть катер!
Он де він. Я його бачу!
Там!
Так, він там! Пливемо!
Гей!
Кому ми віддамо валізу?
Вирішуй сама.
Віддамо її всім.
Дивись.
НА ОСНОВІ ПЕРСОНАЖІВ МАЙКЛА КРАЙТОНА
СВІТ ЮРСЬКОГО ПЕРІОДУ: ВІДРОДЖЕННЯ
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк