Sjutton år tidigare…
364 KM ÖSTER OM FRANSKA GUYANA
Jag kör sekvenseringen. Vänta några minuter.
Hur länge ska vi försöka?
ARTBLANDAT DNA
Tills hybriden är stabil.
Säkerhetsnivå fem.
Inga tecken på bortstötning.
LABORATORIUM
Mutationer i genom sju.
Tack.
Allt genetiskt avfall måste vara vid kremeringen vid kl.17.
Behållare 12 är offline tills genmodifieringen har stabiliserats.
Nu får vi det här överstökat.
Då kör vi.
Ja, ursäkta. Ett ögonblick.
Okej. Ja.
Tre, två, ett.
Stå här i väntan på godkännande.
Jag såg inte anteckningarna, men vi höjde väl dosen sömnmedel?
Ja, den måste upp till 0,5 ml per 45 kg.
Ni kan passera.
Vi vill ju inte döda den.
Ibland vill jag det.
Herregud.
Behållare 12 är offline tills genmodifieringen har stabiliserats.
DÖRRFEL
SÄKERHETSSYSTEM AVSTÄNGT
SYSTEMFEL
STARTAR OM
-Varning. Dörrfel. -Vad händer?
Varning. Dörrfel.
Herregud. Den är lös!
Spring! Säkerheten stängs av.
-Spring! -D-rexen är lös!
Utrym!
Stäng dörrarna!
Kom igen!
Vi måste ut.
Kom igen!
-DeSantos! Dörren! -Herregud.
Nej!
-Kom igen! -Nej!
-Det går inte. -Det är lugnt.
-Kom igen! -Okej.
Tre, två, ett.
Kom igen! Tre, två…
Kom igen!
Kom igen! Öppna! Snälla!
Snälla.
Vrid om nyckeln.
Det är okej. Vrid bara på nyckeln.
-Snälla, öppna dörren. -Förlåt.
Snälla, öppna dörren åt mig.
Herregud. Nej.
Nej! Förlåt!
Nej!
Nutid…
Det har gått 32 år sen dinosaurierna kom tillbaka.
Klimatet och sjukdomar har stått i fokus, och allmänhetens intresse har minskat.
De flesta kvarvarande arterna finns nu bara i ett tropiskt bälte kring ekvatorn.
Det är strikt förbjudet för människor att åka dit.
ZOO T-REX-TISDAGAR
Vad händer?
De skulle vara borta för två år sen.
Jag gillar det inte heller.
De försöker få upp honom. Jag vet inte vad du vill höra.
Latar sig borgmästaren bara?
Den väger 40 ton, kompis. Vill du flytta på den?
New York radio.
Från Manhattan.
Trafikstockningen beror på självaste Bronto Billy,
som tros vara Nordamerikas sista levande sauropod.
-Till dig, Bob. -Tack, Hailey.
Den gamla brachiosaurusen, som är vid dålig hälsa,
tog sig ut ur sin inhägnad på Cobble Hill Park, där den har fått vård.
Kranen är för liten!
Herregud.
Vila i frid, men flytta på dig.
-Det var kallhjärtat. -Vad i…?
Till och med för att vara New York.
Ms Bennett, antar jag?
Hejsan.
-Skulle inte vi ses vid… -Du är inte särskilt svår att skugga.
-Vem berättade om mig? -Paulo Pasolini, Blackwater.
-Hade han ett meddelande? -Ja. "Felix är sig inte lik i dag."
-Jag lyssnar. -Är det nån spiongrej? Jag älskar det.
Vad gör du på ParkerGenix?
Mitt företag tar fram en ny medicin och har vissa… behov.
Det var vagt. Vad innebär det?
Det sägs att ni ordnar fram saker utan jobbiga frågor.
Jaså?
Det sägs också att ni inte störs av juridiska och etiska aspekter.
Folk får sluta pladdra.
Se det som en komplimang. Ni får jobbet gjort.
Mitt förra jobb kostade mig en vän.
-Jag vill inte ordna fram nåt. -Ni vet inte vad än.
Du jobbar för ett läkemedelsföretag.
Du ringde mig, som utför hemliga uppdrag.
Jag gissar på informationsstöld.
Jag sysslar med inhämtning och insamling - inte stötar.
Det gäller dinosaurier. De är klara med oss, men inte vi med dem.
De är döda eller döende, så…
Förutom på några öar vid ekvatorn.
Och resor dit är förbjudna av en anledning.
Åker man dit dör man.
Det är där ni kommer in i bilden.
Nej tack.
Ms Bennett!
Visste ni att 20 % kommer att dö av hjärtsjukdomar?
Det är var femte person.
Föreställ er nån ni känner, och att ni kan ge den personen tjugo år till.
-Rörande, men det är inte mitt område. -Vi har djupa fickor.
Hur djupa?
För er? Extremt.
Tja…
Ge mig en siffra.
Tio. Sex nollor.
Inklusive den i tian?
Nej.
En förmögenhet, ms Bennett.
Ni skulle aldrig behöva riskera livet igen.
Vad är haken?
Möjliga åtal.
Vi ska till en plats som alla regeringar i världen har förbjudit resor till.
Vi får låta bli att berätta för nån.
Det kan bli svårt.
Han vet det inte än, men vi ska ta med en civilist.
Nyjura har visat sig vara en dödlig tidsålder för dinosaurier.
Vissa arter kan överleva
i några få isolerade, syrerika, tropiska mikroklimat kring ekvatorn
där kontakt med människor och andra inkompatibla, moderna arter…
NÄR DINOSAURIERNA HÄRSKADE
-Är det vänstra metakarpalbenet? -Ja.
God morgon, doktorn. Ursäkta att jag dyker upp oanmäld.
Kan vi prata?
Tyvärr, det är stressigt. Vi har blivit nedlagda.
Dr Henry Loomis. Zora Bennett.
-Specialisten till uppdraget. -Vilket uppdrag?
Ni kan väl ta en liten paus?
Tack.
Dr Loomis har varit ParkerGenix rådgivare om paleokoronar hälsa i ett halvår.
Vi utvecklar läkemedlet Paleodioxin från världens största dinosauriearter.
Enligt våra datamodeller kan det förebygga hjärtsjukdomar i runt tjugo år.
Tänk om er mor hade fått det. Jag beklagar förlusten.
Om du gör det här personligt så backar jag ur.
Jag ber om ursäkt.
Forskningen är avgörande, men vi kommer inte till testfasen.
Vi kan inte syntetisera dna:t och behöver prover från levande dinosaurier.
Vi behöver riktiga bjässar.
De största djuren i tre kategorier: havslevande, landlevande och flygande.
Varför de största?
På grund av hjärtat.
Ju större djur, desto större hjärtmuskler.
Och de levde längst.
Vissa sauropoder under krita blev över hundra år.
De tre dinosaurier som behövs är:
BJÄSSENS TIDSÅLDER
Mosasaurus.
De bor i havet.
Titanosaurus.
Dem hittar ni på land.
Och i luften:
Quetzalcoatlus, den största flygödlan.
Alla tre levde i långt över ett sekel, även före vår dna-förbättring.
Det här läkemedlet vore det största medicinska genombrottet på flera sekel.
Det skulle säkert vara värt flera miljarder.
Biljoner.
Forskarna kan bara komplettera strängarna
med blod och vävnad från levande dinosaurier.
Vill ni ta prover från dem medan de lever?
Hemoglobin tappar syret på några sekunder efter döden.
Det leder till omedelbar hypostasi.
Lyckligtvis finns alla dessa arter på samma isolerade plats.
Vi sätter ihop ett team och vill åka genast.
Vi har konkurrenter, och för mr Parker räknas bara segrar.
Kan ni åka i morgon?
Dr Loomis?
-Jag är väl bara rådgivare? -Ja då. På plats.
Vi kan inte identifiera djuren eller förutspå beteenden.
Alltså…
Varför inte skicka en armé?
-Ni har gott om pengar. -Av sekretesskäl.
Ju färre involverade, desto bättre.
Jag kan garantera säkerheten. Mer eller mindre.
Nej, jag tänker bara på…
-"Mer eller mindre"? -Ja.
Det här är oerhört olagligt.
Nämnde du nollorna?
-Det funkar inte på honom. -Va?
Har ni sett en vild dinosaurie?
Jag menar inte på nöjesparken som barn, eller nån vilsen krake mitt i stan.
I dess naturliga miljö.
Innan ni har gjort det är ni bara en djurparksbesökare.
Vi sålde ett dussin biljetter förra veckan.
För fem år sen fick man köa i timmar.
Om man ens kom in.
Ingen bryr sig om dem längre.
De förtjänar bättre.
Ge mig ett ögonblick.
Ta så mycket tid du behöver.
Varenda minut. Det är ju inte som om…
…hela ditt liv har lett dig hit.
-Klar? -Ja.
PARAMARIBO, SURINAM
647 KM NORR OM EKVATORN
Tre i rad!
Kapten Kincaid.
Martin Krebs. Vi talade i telefon.
Ja, Krebs. Jag beklagar.
Jag kan inte göra det.
Jag vill, för Zoras skull, men jag kan inte.
Va?
Vi kom ju överens via telefon.
Ni satte ert pris.
Det är för riskabelt för min båt.
Hon är inte avbetald än, så ni förstår nog.
Inget illa ment, Z.
Två rom. Merci.
Vad fan är det här? Det är din kille.
Ja, vi var i marinen i tio år.
Duncan är bäst.
På vad? Att dricka?
-Fabrice, inte vapnen. -Okej.
Att förflytta saker till och från platser de inte ska vara på.
Jag kan inte den här gången, Z. Jag beklagar.
Det går inte att ändra på.
Det var ett jäkla bakslag. Du lovade.
Nu är vi rökta.
Jag beklagar. Det var trist att det blev så här för dig.
Vet du vad?
Du kan väl visa lite god vilja?
Jag bara drar till med nåt nu,
men du kanske kan dubblera summan vi pratade om.
Då kan jag avlöna Duncan och hans besättning.
Jag förstår.
Snyggt.
Planerade ni det här i förväg?
Jag hjälper bara till.
Jag är inte här för att bli förolämpad.
För guds skull… Taget.
-Toppen. -Toppen.
Vi beger oss mot Barbados.
Då undviker vi kustbevakningens patruller, men de är ändå ovanliga.
Varför det?
Ingen är dum nog att åka dit vi ska.
Hej!
Kom hit!
Här borta.
-Hej, Z. -Hej.
-Hur är det? -Bra.
Bobby Atwater hjälper till med säkerheten.
Vad för säkerhet?
Så att du inte hamnar i en sån.
En levande.
Är det nåt mer?
Jag kan tyvärr inte göra det här. Jag skulle gärna hjälpa dig, Z, men…
-Vi har redan kört den. -Grymt.
När åker vi?
-Du, LeClerc. -Va?
Såg du vad Kincaid betalar för det här?
Ja då.
-Vi är illa ute. -Ja.
Det positiva är att mosasaurusen försågs med en sändare i fångenskap.
InGen spårade den efter att den flydde.
Vi köpte datan vid deras rekonstruktion, så nu spårar vi den.
Ingen annan verkar veta nåt om den, men där har vi den.
Så det första provet är typ 240 km bort.
Väldigt nära ekvatorn.
Varför överlever de ingen annanstans?
Jordens adaptiva landskap passar dem inte längre.
Luften är annorlunda.
Solstrålning, insekter och växtlighet - allt är annorlunda.
Nära ekvatorn är klimatet nästan som för 60 miljoner år sen.
Det är varmt och syrerikt.
Mosasaurusen håller sig i regel vid ön vi är på väg till.
Där finns en forskningsanläggning som tillhörde den ursprungliga parken.
Den övergavs efter… en olycka.
Vi vill ta oss dit, ta våra tre prover och sticka så snabbt vi kan.
Även om två dussin arter har överlevt där i nästan tjugo år…
…så är det här ingen miljö vi har kontroll över.
Det löser sig nog.
Vad är det där?
Nervgift.
-Hur snabbt? -Förlamning inom ett par sekunder.
Och sen, då?
Sen överlever man.
Är det nu jag får höra att det är ett brott att döda dinosaurier?
Nej, men att det är en synd.
Om det står mellan oss och dem, då?
Då är vi nånstans där vi inte hör hemma.
Det är liksom vår grej, dr Loomis.
Vi vill inte skada djuren.
Vi tar bara proverna och åker hem.
Det blir mörkt innan vi är framme. Vi börjar direkt i morgon.
Hur går det till?
Pilarna samlar in blodprover. De kan avfyras en gång.
Mosan har 10 cm tjock hud, så ni måste vara inom 10 m för att tränga igenom.
Den avfyrar sig själv när den är full.
Den borde flyga i väg drygt 50 meter, som en modellraket.
En fallskärm fälls ut, och den svävar tillbaka ner till oss.
Jag skjuter.
Biopsitagning med pil är enkelt. Jag klarar det.
Jag ska visa en sak.
-Känner du stänket? -Ja.
Tänk dig att båten gungar 15-20 grader.
Du färdas i 30 knop, har svett i ögonen och ser den där saken på nära håll.
Du grejar det här.
Varsågod.
Jaså? Om du insisterar.
Jag står inte ut.
Det har varit kul att jobba med dig, Z, men vi har nog hittat vår nya ledare.
Inget illa ment.
Vem skulle ta illa upp av det där?
Det där var elakt.
Jag hörde om Booker.
Ja.
Jag beklagar.
Ja.
Vad var det för jobb?
Ett vanligt träningsuppdrag i Jemen.
Hur enkelt som helst. Bara en bilbomb.
Från ingenstans.
Det gick åtminstone snabbt.
Inte särskilt.
Fan.
Det förtjänade han inte.
Nej.
Jag fick berätta för hans fru. Det var jobbigt.
-Du kan inte göra det här för alltid, Z. -Nej.
Det här jobbet.
Till slut knäcker det en.
Vad tror du jag gör här?
Jag försöker köpa tillbaka mitt liv.
Jag som trodde att du ville se mig.
Tja…
Vet du vad jag hade velat se?
Min mammas begravning.
-Oj. -Ja.
-Det är ju fruktansvärt, Zora. -Ja.
Det är typ det värsta jag har hört nån göra.
Tack för stödet.
Herregud.
Har du rett ut allt med Amelia?
Tja…
När vi tittade på varandra…
…såg vi bara vår son.
Det är lättare för oss att hantera det på egen hand.
Vi är patetiska.
Vad sägs om att hålla oss vid liv?
Och kanske…
…bli rika.
Det låter bra, men det räcker inte.
Visst.
-Gör nåt meningsfullt medan du hinner. -Okej.
Jag menar allvar.
Vänta inte, Zora.
Vänta inte.
76 KM SÖDERUT
Ser du till att de räcker?
Jag njuter av dem.
Det är långt över Atlanten. Du kommer att sakna dem när de är slut.
Varför har du så många i fickan?
Annars äter hon upp dem.
Okej.
Var är din pojkvän? Det är hans tur att styra.
-Är han på väg? -Jag sa åt honom.
Han klär på sig.
Okej.
Okej. Vill du öva?
Okej.
Kom ihåg vad pappa visade.
Under, under och runt.
-Skulle ni vilja ha en tråkigare pappa? -Ja.
Äntligen.
God kväll, Xavier.
Läget?
Klockan är sex.
Jag vet.
Jag var helt däckad.
Det är din tur.
Jag sov som ett barn.
Tar du över ratten?
Jag är så trött att jag nog skulle somna vid ratten.
Jag tar hans pass.
Nej, vi har pratat om det här.
Vi måste sova.
Det är din tur, Xavier. Kom igen.
Kan vi inte bara kasta ankar?
Vi kan använda ankaret.
Vi har inte gjort det än.
Vår ankarkätting är bara 50 meter.
Det är 2 000 meter djupt.
Det låter som nåt nån skulle tänkt på.
Vet du vad det skulle väga?
Jag byggde den här båten. Jag vet vad jag gör.
-Då kan du säkert köra lite till. -Sov en timme till. Jag klarar mig.
-Perfekt. -Det är lugnt.
Hit med näven. Kom igen.
Strunt samma.
Har du lakrits? Jag älskar det här.
Jag har inte sagt ett ord.
Bra.
Gör inte det.
Har han ens en tröja med sig?
Du ser inte sidan av honom som jag ser.
-Den nakna sidan. -Hördu!
Jag hade väl hoppats att det skulle vara vi tre.
Ett sista äventyr.
Jag ska till NYU, inte Mongoliet.
Du har rätt.
Vad är det där?
Var?
Klockan ett. De rör sig österut.
-Delfiner? -Nej.
Inga fenor.
Segel.
Bella, ta över ratten.
Vänster.
Nåt stort träffade oss.
En segelfisk?
Nåt större.
Var det en du-vet-vad?
Nej, inte en du-vet-vad. Det finns knappt några kvar.
Jag hatar dem. De skulle aldrig ha kommit tillbaka.
Vi borde…
Håll i er!
Pappa!
-Pappa! -Teresa!
Xavier är där inne.
Jag hämtar honom. Ta er upp!
Simma!
Xavier!
-Den går inte upp, Reuben! -Låt den fyllas med vatten.
Sen kan du öppna.
Ta radion i den röda väskan!
Den röda nödväskan!
-Upp! -Okej.
Skynda!
-Var är den? -Ta den!
I väskan. Nödradion.
Okej.
Pappa!
Xavier!
Kom bara ut!
Teresa!
Bella, håll i dig.
-Xavier! -Xavier!
-Pappa! -Pappa!
Pappa!
-Xavier! -Pappa!
-Älskling!
Pappa!
Var är Xavier?
Vad hände?
Pappa, var är han?
Jag vet inte.
Jag dyker ner och letar vidare.
Xavier!
Simma!
Skynda dig!
-Simma! -Kom igen!
-Simma!
Snabbare!
-Skynda dig! -Kom igen!
Pappa.
Jag har väskan.
Stör jag?
Nej.
Det är lugnt.
Jag kan inte sova.
Kan man sova natten före är det dags att lägga av.
Det hör man inte i museivärlden.
Vill du sätta dig?
Får jag fråga vad det är?
Kanske lite PTSD.
Jag skulle nog ha varit ledig mer efter mitt senaste jobb.
Vad är du?
Nån sorts legosoldat?
Situationsanpassad säkerhet.
En legosoldat, alltså.
Det låter mer spännande än mitt liv.
Jaså? Hur då?
Ingen har nånsin skjutit mot mig.
Inte?
Tja…
Än finns det tid.
God natt, doktorn.
God natt.
Mayday. Det här är Mariposa.
Sista kända position: 24…
Jag var vaken.
Hur långt har vi kvar?
43 km.
Så du vilade bara ögonen?
Jag måste pissa.
Ingen franska före frukost.
Mayday. Det här är Mariposa. Vi sjunker.
Sista kända position: 24 grader, 33 minuter nord. 74 grader, 56 minuter väst.
Vi sjunker.
Var det tydligt nog för att helt säkert vara ett nödanrop?
Definitivt.
-Fick du en position? -Ja, de skickade ett DSC-anrop.
De är 45 km härifrån.
Det är 45 km åt fel håll.
-Ska vi bara lämna dem i sticket? -Självklart inte.
Han har en fungerande radio och kan sända ut sin position.
De lär inte frysa ihjäl.
De kommer att bli undsatta.
Kustbevakningen är nog redan på väg.
Drygt 3 km.
Vi är tre minuter från mosasaurusen.
Den är skälet till att vi är här.
Mosasaurusen har en sändare. Vi kan hitta den igen.
Kanske det, men det här handlar om tiotals miljoner dollar.
De behöver bara hålla sig flytande i ett par timmar.
Jag ser nåt!
Tretton grader åt babord.
Där har vi den.
Jag måste instämma med mr…
-Atwater. -Atwater.
Mosasaurusen först.
Okej?
LeClerc, ny kurs.
24, 33 nord. 74, 56 väst.
Full fart.
Ska bli.
Nu är det en räddningsinsats.
Det är mitt uppdrag.
Det är min båt.
Är det där…
Herregud.
Hallå!
-Hallå! Här borta! -Här borta!
Den var typ lika stor som båten.
Större. Femton meter. Kanske arton.
Ormlik kropp och ett stort huvud med avlång nos?
Ja.
-Paddelliknande lemmar? -Ja.
En lång, sluttande stjärt?
Det kan bara vara den.
Vad gör du här ute med ett barn?
Vi skulle bara från Barbados till Kapstaden.
Vi har åkt så förut.
Ska inte de gå i skolan?
-Det är sommarlov. Vad försöker du säga? -Att du borde ha vetat bättre.
Hur då? Det är 50 000 båtar ute på havet.
En anfölls av en mosasaurus. Vad är oddsen?
Släpp det, Duncan. Det är inte honom du är sur på.
Ungarna är i säkerhet nu.
Jag förstår inte.
Varför anfaller en mosasaurus en segelbåt? Det är inte mat.
Den kanske trodde att den var en rival och ville göra sig av med konkurrensen.
-Hur långt ur kurs är vi? -45 km.
När kan vi nå målet?
Om kanske två timmar. Det beror på hur snabbt den rör sig.
Då vänder vi på båten och fortsätter med uppdraget.
Hur snabbt rör sig vad för nåt? Vilket uppdrag?
På tal om det…
Vad är det egentligen ni gör här?
Vi ska bara ta en omväg och hämta några saker.
-Vad för saker? -Strunt i det.
Vad pratar hon om?
Den där killen…
Ursäkta.
Han är skum.
-Vad har jag gjort? -Du är skum.
Kan vi få upp spårningskartan?
Alltså…
Vi förstår att ni har saker att göra.
Vi är tacksamma.
Ni räddade oss, och det glömmer vi inte.
-Kan ni släppa av oss… -Är det den?
Ta upp den.
-Det är svårt att säga. -Närmaste hamn blir bra.
Snälla. Okej?
Mjukvaran dubblerar signalen.
-Den kanske ekar mot båten. -Det är inget eko.
-Vad är ni ute efter? -Det är två signaler.
Har vi redan hittat den?
Nej.
Den har hittat oss.
-Nej. Kom igen. -Okej…
-Den är här. -Nina, säg nåt.
Allt är online.
Så vi undkom den just, och ni jagar den?
Styrbord.
Det här tar bara ett par minuter.
Sen åker vi till ön, som hon sa.
Där finns det en by med fungerande geotermisk energi.
Ni kan vänta där.
-Va? -Herregud.
-Där. Styrbord. -Okej.
Nu kör vi!
-Ta över. Jag kollar läget. -Ska bli.
Den är underbar!
Ja!
Kom igen!
Vi tappar henne!
Loomis, fäst mig i relingen.
Okej.
Spänn åt ordentligt.
-Så här? -Ja.
-Andra sidan. -Okej.
Vänta tills den är inom tio meters håll.
Uppfattat.
Okej. Jag tar över styrningen här uppe.
Ordnat.
Kom igen!
Vi måste närmare. Skynda!
Kom upp hit och spana.
På väg.
Tjugo meter.
Nästan inom räckhåll!
-Femton meter. -Uppfattat.
-En ny pil! -Okej.
Kom igen!
Den kommer mot oss! Sväng!
Fort! Den är tillräckligt nära.
Kom igen!
Så. Nu!
Hjälp mig upp!
Kom igen!
Skjut!
Det fungerade!
Ja! Sakta ner med tio knop.
Gira styrbord. Ner med tio.
Håll kursen. Babord om akterrelingen.
Jag har den!
Snyggt skott.
Snygg raket.
Fantastiskt!
Det där var genialiskt.
Det var bra.
Håll dig lugn och andas.
-Du. -Hallå.
Det är ingen fara.
-Tänk om vi inte gör det. -Inte gör vad?
Om vi inte ger proverna till ett företag som gör ett läkemedel
som de prissätter så att 99 % inte har råd.
Forskning ska gynna alla.
Har du tänkt på det?
Det har jag nog inte.
Du kanske borde börja.
Du kanske borde sluta.
Huvudet mellan benen och djupa andetag.
Djupa andetag.
Pappa, jag mår illa.
Ingen fara. Andas bara.
De där sakerna från båten. De är…
De är tillbaka.
-Herregud. -Pappa.
Vad tusan är det där?
Sätt dig ner, älskling. Gå ingenstans.
Spinosaurus.
Det är mutualism.
Symbios mellan olika arter.
Spinosaurusarna hjälper mosasaurusen att jaga.
Att döda.
Det känns oroväckande.
Det här är våra vatten nu.
Här borta är en till!
Klockan sju. Skynda dig!
Bobby, se upp!
Nej!
Bobby! Nej!
-Pappa! -Bella!
Pappa!
Herregud.
Vad gör du? Du kör mot klipporna!
Jag kan köra ifrån dem.
Mosasaurusen kan inte vara på grunt vatten.
Håll i er!
Jag kan inte röra på benet.
Om vi träffar klipporna kapsejsar vi.
Fäst allt du behöver i de här och var redo att hoppa.
Den är snabb.
LeClerc, motorn är överhettad.
Gå till radion, ropa ut mayday tre gånger och sänd våra koordinater.
Tre gånger, koordinater. Okej.
Lugn, älskling.
Isabella, titta på mig. Det ordnar sig.
Mayday, mayday, mayday!
Du. Vänta.
Sluta.
-Vänta ett ögonblick. -Vad pratar du om?
Vi måste lösa det här själva. Såna är reglerna.
-Är du galen? -Ge mig bara…
Nej! Mayday!
Lägg av!
Snälla, hjälp!
Hjälp mig! Snälla!
Snälla! Hjälp mig!
Ta tag i min hand.
Pappa!
Älskling!
Teresa! Nej!
Teresa!
Teresa! Nej!
Man överbord!
Lyssna. Vi ska ner i vattnet nu.
Båten kraschar snart, och din syster är där.
Förstår du?
Jag är här. Okej? Jag tar hand om dig.
Det är ingen fara. Kom igen!
Gör dig redo. Jag räknar till tre.
Ett, två…
-Hallå! -Tre.
Vi måste hålla ihop!
Fortsätt!
Ducka!
Det är för grunt för den här.
Hoppa!
Jag sa ju det!
Jag trodde att du var död. Är du oskadd?
-Han lät mig falla. -Vem?
-Han på båten. Han försökte döda mig. -Jag visste att han var skum!
Teresa?
Pappa!
-Jag mår bra. -Jag har dig. Tack och lov.
-Är det okej? -Vi tar oss upp på land.
Fortsätt! De är amfibier!
Är du oskadd?
Nästa gång kör jag.
Fortsätt!
Vi klarade oss.
-Jag har den. -Har vi väskan?
Tar du den sidan?
Så ja. Dra.
Ja, kom igen.
Fortsätt. Så ja.
Det är okej. Fortsätt mot stranden.
Nina!
Kincaid!
Nina!
Så ja. Jag vet. Det är ingen fara, älskling.
Det skulle finnas en by. Där kan vi ordna hjälp.
Vill du inte prata?
Det är okej. Du måste inte.
Det löser sig.
Hon klarar sig väl?
Ja då.
När gamlingar köper en säng…
Tror ni att de tittar på den och tänker:
"Det här är min dödsbädd"?
Jag tänker nämligen så…
…nu.
Vi fattar.
Kom igen. Nu hittar vi byn.
Sätt fart. De kommer tillbaka.
-Det är mutationer. -Vad menar du?
Abnormiteter. Avvikelser.
Jag vet vad det betyder. Vad innebär det här?
-Vad pratar du om? -Den här ön.
Mr Roarke här har undanhållit nåt.
-Dinosaurier är dinosaurier. -Berätta inte, då. Vi kan lämna dig här.
Okej. Den här ön var en sorts laboratorium.
De utförde experiment här.
Vad för experiment?
Korsningar av olika arter. De lyssnade bara på vad publiken ville ha.
Folk var trötta på samma gamla saker.
-"Designade dragplåster", kallades de. -Genmanipulerade missfoster?
Ja, och sånt vill man inte skapa på en nöjespark.
-Helst inte alls. -De lärde sig det den hårda vägen.
Alla som blev missbildade eller bara sånt som ingen skulle vilja se…
…lämnades här.
Det är ju inhumant. Varför inte avliva dem?
Att skapa en art kostar i snitt 72 miljoner dollar.
Ska man döda den och berätta för banken eller bokföra det som forskning?
Hur jag skulle bokföra muterade dinosaurier?
Är det vad du undrar?
Kan vi sätta lite fart?
Håll er lugna. Läget är oförändrat.
Två av våra vänner är döda. Läget har visst förändrats.
Ja, och det är hemskt.
Men att vi är här och desperata har inte förändrats.
Vi var redan desperata som kom hit, inte sant?
Du är expert på nåt ingen bryr sig om och snart arbetslös. Du behöver det här.
Jag vill ha pengarna. Du med.
Ditt företag vill ha alla pengar.
Vi har väskan med provet. Nu tar vi de andra två.
Vilken toppenidé.
Vi har inga vapen, Z.
Det hade vi inte förut heller.
Bara några leksaker som kändes bra att ha.
De kanske hade hjälpt. Vi är där vi ska vara.
Vi vet vad vi ska göra. Sen kan vi sticka.
Ungdomarna som hoppade i vattnet kanske är vid liv.
Vi hittar dem innan vi sticker.
Hur tar vi oss härifrån?
Vill ni höra reservplanen?
-Har hon en reservplan? -Hon går inte upp på morgonen utan en.
FARA TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Jag har låtit ett evakueringsteam hålla koll på båtens radiofrekvens.
Om det blir tyst i 24 timmar flyger de hit i solnedgången den andra kvällen.
Det är ju i morgon.
Enligt din karta ligger byn åt sydväst och har en helikopterplatta.
De hovrar där i två minuter. Sen åker de.
-Ser de oss… -Varför bara två minuter?
Varför landar de inte?
-Piloter vill också leva. -Härligt.
Vi måste upp på högre höjd före solnedgången.
Vi måste gå nu.
Släpp allt ni inte kan bära hela dagen.
Vad gör vi nu?
Försöker att inte dö.
FARA: TRYCKSATT VÄTSKA
Varm.
Det finns geotermisk el här.
Rören kommer från varma källor.
De måste leda till byn.
Det kan finnas en radio där.
Toppen. Då kan vi få tag på han som försökte döda mig.
Eller bli räddade.
Ja. Sen tar vi den jäveln.
Okej. Vi följer ledningarna till byn.
Om ingen har en annan idé.
Jag har gräs.
Det kanske är lite fuktigt, men…
Vi kan väl chilla här?
Du röker inte, eller?
Inte?
Okej. Pappa, han…
Han driver ju med dig.
-Hjälper du mig upp? -Kul.
Ingen hjälper mig upp. Visst.
Familjen kanske förstår att de måste till byn.
Jag hoppas det.
Hur långt borta är nästa prov?
Enligt satellitbilderna håller sig titanosaurusarna i mellersta dalen.
Vi är där i gryningen.
Gå försiktigt. Nåt passerade mitt ben.
Vill du berätta hur flickan föll över relingen?
-Den där saken träffade båten. Du var där. -Du också, i närheten av henne.
Kunde du inte göra nåt?
Vad är det du antyder?
-Det är inte din första expedition, va? -Jag började som tolvåring.
Jag var postdoktor hos Alan Grant.
Du gör väl sånt här hela tiden?
Gjorde. Jag hatar djungeln och försöker undvika den nu.
Varför det?
Man ser knappt näsan framför sig och har alltid nåt efter sig.
Man kan bara gömma sig i vattnet.
Jag vägrar att dö i djungeln.
Jag vill dö på grunt vatten och begravas av slam.
-Vackert. -Då har man störst chans att fossiliseras.
Knäppgök.
Tack.
Släpp det där.
Hon skrek, jag vände mig om, och hon var borta.
Okej.
Om nåt annat kommer fram så får du ta din plats i näringskedjan.
Jag är för smart för att dö.
Intelligens är överskattat vad gäller anpassning.
-Jaså? -På riktigt.
Upplys oss.
Dinosaurier är ju rätt dumma, och de överlevde i 167 miljoner år.
Vi Homo sapiens, som är genier i jämförelse,
har bara kommit upp i 200 000 år.
Med våra enorma huvudskålar är vi så smarta
att vi redan kan utplåna oss själva.
Vi klarar nog inte ens en miljon.
Vi härskar väl över jorden? Nåt gör vi rätt.
Vi härskar inte.
Vi bara tror det.
Vi förändrar miljön, men det är värre för oss än för planeten.
När jorden är trött på oss
kommer den att ruska på sig och bli av med oss.
Av alla arter som har funnits på jorden är 99,9 % utdöda.
Överlevnad är osannolikt.
Hörde du? Varje dag kan bli din sista.
Hitta var sin pinne.
Det behövs för att röja vägen.
Bella?
Ingen fara.
Den är liten.
Det är en växtätare.
Det är lugnt.
Nej. Försvinn.
Schas!
-Xavier. -Ja?
-Du hoppade i efter henne. -Ja.
Jag respekterar det.
Visst, guapo.
-Han är svår att tycka om. -Ja, det tog mig ett tag.
Nu kör vi.
Nu kör vi, men åt det hållet.
Vilka är de två sista arterna?
Titanosaurus och Quetzalcoatlus.
En sauropod på elva ton och en flygödla stor som en buss med niometersvingar.
En sån där liten buss för utflykter eller en riktig?
-Spelar det nån roll? -Jag bara undrar.
Det är lugnt.
Sov lite till, så håller jag vakt.
Nej, jag klarar det.
Jag vet, men det är mitt pass.
-Är du säker? -Ja.
Tack.
Rören leder ditåt.
Förhoppningsvis mot byn. Okej?
Jag hade fel om dig.
Nej då. Jag är lat som fan.
Hon lever kanske tack vare dig.
Jag vet inte ens varför hon vill vara med mig.
Hon ser vem du är.
Tack och lov inte.
Du.
Du!
Andra kanske snackar skit om oss, men vi ska inte göra jobbet åt dem.
Annars blir det sant.
Jag måste pissa.
Kom igen.
Kom.
Så ja.
Kom igen.
-Hur långt är det kvar? -Inte särskilt.
Titanosaurusarna bör vara på andra sidan dalen.
-De är väl växtätare? -Ja.
Skönt.
-Men sakerna som jagar dem är inte det. -Toppen.
Tysta.
Vill du ha?
Vad i…?
Är du nån sorts kicksökare, Henry?
-Nu har vi chansen. De är distraherade. -Av vad?
Okej.
-Det där ser man inte varje dag. -Eller nånsin.
Ett kvar.
Vi får visst klättra.
Du har väl inte höjdskräck?
De sa att byn skulle ha el.
Vi får lita på att de har rätt.
-Hur långt kan det vara kvar? -Två, tre kilometer.
-Hur är det med benet? -Det gör bara lite ont.
Det är lugnt.
Och…
Är det lugnt med… det där?
Den hjälper henne.
Jag håller ett öga på den.
-Mamma lär aldrig låta dig ha oss igen. -Nej.
Hörni.
Hon heter Dolores.
Iz, lever du?
Pratar du?
Jag tar med henne hem.
Det är eventuellt en usel idé.
Dolores?
Är allt okej?
Ja, det är… Det är fint att se dig och din pappa.
Hela den här grejen kanske…
Xavier!
Bella!
Vänta!
Vad är det för lukt?
Vad är det med henne?
Vad är hon rädd för?
Hjälp mig upp.
Vi följer floden ditåt.
Jag ser en båt.
Du kan inte gå.
Xavier hjälper dig medan jag hämtar den.
Okej. Var försiktig.
Kan jag få mer lakrits?
Teresa.
Teresa! Skynda dig.
Gör det bara.
Försiktigt.
Kom igen.
Kom tillbaka!
Okej.
Nej.
Fan.
LIVFLOTTE SJÄLVUPPBLÅSANDE
Dolores.
Gå. Det är farligt här.
Snälla. Gå.
Schas!
Kom igen.
VARNING BLÅS UPP PÅ LAND
OUPPBLÅST VÄSKA SJUNKER
Nej.
Gör inte så.
Teresa, kom igen.
Kom igen.
Skynda dig, älskling.
Kom igen!
Okej.
Isabella.
Kom igen.
Sätt dig där framme.
Skynda.
Tysta.
Sätt fart!
Paddla!
Paddla. Kom igen.
-Pappa! -Okej.
Kom igen!
Paddla!
Pappa!
-Skynda! -Kom igen!
Paddla!
Ta i! Kom igen!
Kom igen.
Så snabbt ni kan! Ta i!
Kom igen! Paddla!
Paddla!
Isabella! Simma!
Bella!
Isabella!
-Bella! -Pappa!
Fortsätt.
Kom igen.
Bella!
-Bella! -Bella!
Isabella!
Pappa!
Bella!
Pappa!
Hjälp!
Pappa!
-Nej. Isabella! -Pappa!
Nej! Bella!
Pappa.
Isabella! Nej!
Nej.
Nej!
Bella, kom igen! Simma!
Kom igen.
Pappa!
Simma!
Jag tar emot dig!
Jag har dig.
Gick det bra?
Okej.
Det är en vertikal klippa.
Lite av ett utsprång.
Det är nog 5,13-5,15 i svårighetsgrad.
Vi ska åtminstone nedåt.
Jag såg flygödlan vid nåt som var uthugget på en naturlig klippavsats.
De bygger bon i skrevor, så platsen är perfekt.
Måste vi ta provet från ett ägg?
Vi kan prova med föräldern, men de är flygande rovdjur stora som F-16-plan.
Okej.
Spänn fast honom.
Okej.
Då kör vi.
Vi ses där nere.
Går det bra?
Ja. Visst.
Ja.
Det finns en sex meter hög klättervägg på mitt gym.
Då så. Det är precis samma sak.
Fast 25 gånger i rad.
Och du är 150 m upp, så om du ramlar…
…dör du.
Det där hjälper inte.
Lugn. Jag håller i dig.
Visst är det kul?
Krebs.
Kolla in det här.
Rep!
Du är jätteduktig.
Vi har tolv meter kvar.
Vi får röra på oss.
Okej.
Där ser du. Precis som på gymmet.
Kan du flytta på ringbultarna?
Vi behöver nog ett par minuter här.
Visst.
Vad är det här?
Nåt gammalt tempel?
Det skadar inte embryot.
Vi kanske borde skynda på.
Bara om skalhinnan går sönder.
Du är en imponerande nörd, Henry.
-Vad är alternativet? -Till vad?
Till att ge proverna till ParkerGenix.
Vi gör dem fritt tillgängliga. Vi ger dem till världen.
Flera olika personer skapar läkemedlet, och ingen har patentet.
Tiotals miljoner liv räddas.
Det är till för oss alla.
-Då tjänar jag inga pengar. -Nej, du blir pank som fan.
Det känns lite sådär.
Jag har det.
Zora!
Hallå!
Hoppsan.
Provet!
Hallå!
Kincaid! Dra upp mig!
-Hjälp! -LeClerc?
Hallå!
Kincaid!
Krebs! Dra!
Dra upp mig!
-Är du oskadd? -Ja. Du, då?
Fan.
Snabbt!
Henry!
Dra! Upp!
Dra upp mig!
Dra!
Kincaid!
Henry, sluta!
Jag har det nästan.
Det kommer att gå av!
Håll ut!
Dra.
Dra!
Helvete!
LeClerc!
Kom hit!
Vart?
Sluta, Henry! Det går av!
Jag har det!
Åh nej.
Henry!
Doktorn!
Gick det bra?
Nu åker vi hem.
Isabella.
Älskling.
Nu går vi.
Vi är snart framme.
FARA 10 000 VOLT
Jag ser helikopterplattan. Den är mitt i en damm.
Ungarna syns inte till.
Kan de ens hitta hit?
Kolla.
Det finns fotspår här!
Hallå?
Reuben!
-Teresa! -Det kan vara nåt annat.
-Det kan vara djur. -I Nikeskor?
Det är fint att du gör det här, men vi har bråttom.
Vi vet inte ens om de lever.
-Teresa! -Helikoptern kommer.
Piloterna får flyga över hela ön medan det är ljust.
-Det är otroligt farligt. -Ingen frågade dig.
Hallå?
Isabella!
Hallå?
Hör nån mig?
Hallå?
Är det nån där?
Hallå!
Ni klarade er!
Herregud.
Mår ni bra?
Var är han?
-Var är den jäveln? -Vem?
-Han lät mig falla. -Han ville döda henne.
Vem lät dig falla?
Hördu, Krebs!
-Jag ska döda honom! -Han har en pistol, Teresa.
Nu lugnar vi ner oss.
Du stoppade mitt nödanrop. Du ville att jag skulle dö.
Vad pratar du om? Jag försökte fånga dig.
Du tittade på mig och lät mig falla.
Hon ljuger.
-Varför har du pistolen, då? -Hon är ju hysterisk.
-Jag är inte hysterisk. Jag är mordisk! -Teresa!
Spring inte mot nån med en pistol.
Okej.
Nu lugnar vi ner oss.
Jag tar den där.
Den ser tung ut.
Och så…
…ser jag till att den är i säkerhet.
Nu ska vi bara ta det lugnt och vänta på helikoptern.
Är det en helikopter på väg?
De måste bara se oss.
Jag sa ju att vi skulle klara oss.
Sen går vi ombord på helikoptern och glömmer hennes fåniga påhitt.
-Vi måste… -Sluta prata.
Det är generatorn.
Den är nog tidsinställd.
Generatorn låter arg.
Det kanske är tomt här på dagen.
Men inte nattetid?
Ingen fara, älskling.
Inte den där!
Spring!
Dela upp er!
Kom igen!
Reuben!
Teresa, ta hit rullburen.
-Vad är det där? -Vet inte, men de är muterade som fan!
Skynda till baksidan!
-Vad är det här för jävla ställe? -Ett labb. Korsningar. Mutationer.
Det var här det hände.
Sluta!
Du missar!
-Ge mig pistolen! -Låt bli mig!
Dolores!
Bella.
Du hittade oss.
Bella.
Du är så söt att jag tänker äta upp dig!
Ingen fara.
Bella!
Du är så söt att jag tänker äta upp dig!
Du är så söt…
…att jag tänker äta upp dig!
Kom hit.
Den vägen. Ge mig den.
Det finns ett tunnelsystem under hela ön.
Tunneln leder till havet och en båt.
Helikoptern!
LABORATORIUM 3 SEKVENSERING
Jag hämtar ungarna. Visa dig för piloten.
Håll kvar dem, doktorn.
Håll kvar dem.
Jag ser ingen.
Om två minuter sticker vi.
Varning. Fotgängare.
Fan.
Ner i tunneln. Snabbt!
-Den vägen. -Det går bra, Bella.
Kom igen!
-Går det bra? -Vilken väg?
Vänster. Skynda!
-Nu. -Jag är rädd.
Okej, nu avbryter vi.
Vi åker tillbaka.
Hallå!
Vänta!
Hallå!
Här nere!
Kom tillbaka!
LYSRAKET
Vänta!
Där! Klockan sju, lågt.
Jag ser! Leta till vänster.
Tack och lov.
Kom igen.
Duncan!
De kommer tillbaka!
Hallå!
Skynda er! Här nere!
Åh nej!
Loomis!
Kincaid, är det du?
-Reuben! -Hallå?
Var är ni?
-Här nere! -Hallå!
Tack och lov.
Hjälp oss upp.
Vänta. Vänta lite.
-Såg du den där? -Ner med dig.
Lyssna nu.
Det här är en avloppstunnel.
Den leder till havet.
Där finns det en kaj med en båt. Jag såg den.
-Helikoptern, då? -Ingen helikopter.
-Va? -Nej.
Om båten inte fungerar, då?
Jag tänker inte låta nåt hända dig.
Kom nu.
Den här vägen. Mot kajen.
Klaffen!
Varning. Fotgängare.
LASTKAJ
Ner i tunneln. Snabbt.
-Det här är nog inte rätt väg, pappa. -Jo då.
Zora!
-Gick det bra? -Skynda.
Krebs tog jeepen.
Är han först till båten tar han den också.
Kom igen, Z!
Där är havet!
-Jag ser båten. -Hur öppnar vi grinden?
Med kontrollpanelen där.
Jag gör det.
-Kommer du igenom? -Jag försöker.
Fan.
Vi kanske kan lyfta den.
Hörni! Den är tillbaka!
Lyft, allihopa. Ett, två, tre.
-Du. -Isabella!
-Nej. -Vänta, Bella!
-Bella! -Kom tillbaka!
Var försiktig, Bella.
Hitta strömbrytaren.
Vi måste få upp grinden!
Den kommer!
Hallå!
Bella, öppna grinden!
Riskabel hastighet. Sänk farten.
Varning. Fotgängare.
Skynda!
Vi måste härifrån.
Teresa, kom!
Nu, Z!
Skynda.
Båtlyften styrs därifrån.
Hur får man ner båten?
-Hissa ner båten. -Var är strömbrytaren?
-Ta den. -Jag har den.
-Starta den. -Hissanordningen har fastnat.
Kom igen!
Bella!
Stå stilla.
Den dras mot ljuset. Släck!
-Ge mig lysraketerna. -Vad gör du?
Jag löser det här. Spring!
-Nej, vad gör du? -Hallå!
Här!
Vill du ha mig? Kom igen!
-Kom igen! -Nej.
Duncan.
Hitåt!
Hämta din syster.
Ta er härifrån!
Kom hit!
-Kom igen! -Duncan!
Hallå!
Kom igen.
Vänta inte, Zora. Ta med dig ungarna!
Kom nu!
Rädda dem.
Kom igen!
Ja.
Gå ombord på båten.
-Ta ratten. -Ta henne.
-Ingen el. Kolla elen. -Zora!
Duncan!
-Duncan! -Kom, Zora.
Duncan!
Vi måste åka. Kom igen.
Skynda dig, pappa!
-Kom igen. -Skynda, pappa!
-Jag försöker! -Kom igen!
-Skynda! -Jag försöker!
-Skynda dig, pappa! -Reuben!
-Skynda dig! Snälla! -Kör!
Kincaid?
Duncan!
Pappa.
Hallå!
Vänd båten!
Där är han!
Där!
Ja, där!
Hallå!
Vem ger vi det till?
Du får bestämma.
Vi ger det till alla.
Titta.
BASERAD PÅ ROLLFIGURER SKAPADE AV MICHAEL CRICHTON
Undertexter: Per Lundgren