For 17 år siden…
364 kilometer øst for Fransk Guyana
Aktuelt sikkerhedsniveau: 5.
Alt genaffald skal indleveres i krematoriet inden klokken 17.
Godt, lad os få det overstået.
Nå ja, øjeblik.
Tre, to, en.
Bliv stående her. Afventer godkendelse.
Jeg så ikke tallene, men vi må vel øge dosen af sovemiddel.
Ja. Formentlig op til en halv milliliter per 100 pund.
Okay, værsgo.
-Vi skulle jo nødigt slå kræet ihjel. -Af og til har jeg lyst til det.
Åh gud…
FORSEGLING MISLYKKET
SIKKERHED DEAKTIVERET
SYSTEMFEJL
GENSTARTER
Advarsel. Forsegling mislykket. Advarsel. Forsegling mislykket.
Den er løs!
-Løb! Afdelingen lukkes ned! -D-rexen er sluppet løs!
Luk dørene! Luk dørene!
Vi må ud herfra. Løb, løb!
DeSantos, døren!
-Kom så! -Tre, to, en.
Kom nu! Kom nu!
Kom nu! Luk døren op!
Kom, drej nu nøglen rundt. Det skal nok gå.
-Bare drej nøglen rundt. -Tilgiv mig.
Luk nu døren op for mig!
Tilgiv mig!
Nutiden…
Det er 32 år siden, dinosaurerne vendte tilbage.
Men nutidens klima og sygdomme har tæret på bestanden, -
-og offentlighedens interesse er dalet.
De fleste arter lever nu kun i et tropisk bælte omkring Ækvator.
Det er strengt forbudt at rejse dertil.
Trafikproppen skyldes selveste Bronto Billy, -
-der menes at være Nordamerikas sidste sauropod. Tilbage til dig, Bob.
Den aldrende brachiosaurus brød ud af anlægget i Cobble Hill Park, -
-hvor den levede under lægetilsyn.
I guder. Hvil dog i fred, men flyt dig for helvede først.
Det er sgu kynisk. Selv for en newyorker er det kynisk.
Frøken Bennett, formoder jeg. Skulle vi ikke mødes ved…?
Du er ikke just svær at følge. Hvorfra har du hørt om mig?
-Paulo Pasolini, Blackwater. -Har han en besked til mig?
Ja. Jeg skulle sige: "Felix er ikke sig selv i dag."
-Okay, jeg lytter. -Er det sådan en spionkode?
Hvad laver I hos ParkerGenix?
Vi arbejder på et nyt lægemiddel, og vi har visse behov.
Og hvad betyder det i dette tilfælde?
Man siger, du kan fremskaffe ting uden at stille en masse spørgsmål.
Man siger også, du ikke hænger dig i retslige eller etiske konsekvenser.
-Man skulle tage at klappe i. -Det betyder, du får tingene gjort.
Jeg mistede en ven sidst, så jeg tager ikke opgaver ind.
-Du ved ikke, hvad den går ud på. -I er en medicinalvirksomhed.
Når I kontakter en elitesoldat som mig, vil jeg gætte på informationstyveri.
Beklager, jeg udfører ikke røverier.
Det handler om dinosaurer. Vi er ikke helt færdige med dem.
De er alle sammen enten døde eller døende.
-Undtagen på øerne ved Ækvator. -Ja, og de er forbudte zoner.
-Tager man dertil, er man død. -Og her kommer du ind i billedet.
Ellers tak.
Er du klar over, at 20 % af verdens befolkning dør af hjertesygdomme?
Hvert femte menneske på kloden.
Du vil kunne give en, du kender, 20 år mere at leve i.
-Det er ikke mit gebet. -Vi har meget dybe lommer.
Hvor dybe?
For dig, ekstremt.
-Giv mig et beløb. -Ti med seks nuller.
-Inklusive det i titallet? -Nej. Det er en formue.
Du ville aldrig mere behøve at skulle sætte livet på spil.
-Hvad er så hagen? -Muligvis retsforfølgelse.
Vi skal til et sted, som alle verdens lande har gjort det forbudt at tage til.
Så lad os ikke sige det til nogen.
Det bliver svært. Han ved det ikke, men vi skal have en civilist med.
Neojuratiden har været dødbringende for dinosaurerne.
Enkelte arter kan dog overleve -
-i nogle få afsondrede tropiske mikroklimaer omkring Ækvator -
-uden interaktion med mennesker og andre inkompatible arter.
Godmorgen, doktor. Må vi veksle et ord?
Beklager, museet skal lukke.
Dr. Henry Loomis, Zora Bennett, vores missionsspecialist.
Undskyld, hvad for en mission?
Gutter, tag lige en pause.
Tak, drenge.
Dr. Loomis rådgiver ParkerGenix om palæokoronær forskning.
Vi arbejder på et lægemiddel baseret på de største dinosaurer nogensinde.
Beregninger viser, det vil kunne udsætte hjerte-kar-sygdomme i henved to årtier.
Tænk på, hvad det kunne have betydet for din mor.
Hvis du gør det her personligt, så bakker jeg ud.
Undskyld. Det er vigtig forskning, men vi kan ikke nå forsøgsstadiet.
Vi skal bruge dna-prøver fra levende dinosaurer.
Og de skal være sande kolosser. De største dyr fra tre kategorier.
Akvatiske, landlevende og flyvende.
Hvorfor de største?
På grund af deres hjerter. Jo større dyr, jo større hjertemuskler.
Og de levede længst. Mere end 100 år for visse sauropoder.
De tre dinosaurer, de har brug for, er:
Mosasaurus, der lever i havet.
Og Titanosaurus. Dem finder man på land.
Og under himlen, -
-Quetzalcoatlus, den største af alle pterosaurer.
De kunne alle sammen blive godt og vel et århundrede.
Et middel mod hjerte-kar-sygdomme vil være et enormt gennembrud.
Og det vil formentlig være milliarder værd.
Billioner.
Men vores forskere skal bruge blod- og vævsprøver fra levende dinosaurer.
Vil I tage blodprøver, mens dyrene er i live?
Hæmoglobin deoxiderer straks efter dødens indtræden -
-efterfulgt af lividitet og hypostase.
Heldigvis findes de tre arter på samme afsondrede sted.
Vi vil have et team afsted straks. Vi har konkurrenter, -
-og hr. Parker tåler ikke at tabe. Kan du være klar i morgen?
Dr. Loomis?
-Jeg er kun konsulent. -På stedet.
Vi kan ikke identificere dyrene eller forudsige deres adfærd.
Send en hær. I er en velhavende virksomhed.
Fortrolighed. Jo færre der ved besked om det her, jo bedre.
Jeg garanterer for din sikkerhed. Mere eller mindre.
Det handler ikke om min… Mere eller mindre?
-Det, I lægger op til, er ulovligt. -Har du fortalt ham om nullerne?
Hvad snakker du om?
Har du nogensinde set en vildtlevende dinosaur?
Ikke dem i forlystelsesparker -
-eller de stakkels kræ, der strejfer om her i byen.
Jeg mener dyr i deres naturlige omgivelser.
For har du ikke det, har du kun været i zoologisk have.
Vi solgte kun en håndfuld billetter i sidste uge.
For fem år siden stod folk i kø i timevis for at komme ind.
Nu om dage er folk ligeglade med dyrene. De fortjener bedre.
Giv mig lige et øjeblik.
Ja, tag dig endelig god tid.
Tag dig rigelig tid. Det er jo ikke, -
-fordi hele dit liv har ledt frem mod dette øjeblik.
-Er du klar? -Ja.
PARAMARIBO, SURINAM
647 KILOMETER NORD FOR ÆKVATOR
Tre i streg!
Kaptajn Kincaid.
Martin Krebs. Vi talte sammen i telefonen.
Beklager meget, Krebs.
Jeg har tænkt over det, og det går ikke.
Jeg ville gerne gøre Zora en tjeneste, men det går ikke.
Hvad?
Vi aftalte det jo i telefonen. Du bestemte selv prisen.
Det er ikke det. Det er for risikabelt for min båd.
Den er ikke betalt af endnu. Det kan du nok forstå.
Hvad fanden? Du anbefalede ham.
Ja. Vi arbejdede sammen i ti år i MARSOC. Duncan er den bedste.
-Den bedste til hvad? Druk? -Fabrice, ikke geværerne.
Til at flytte ting og personer til og fra steder, de ikke bør være.
Denne gang kan jeg ikke, Z. Det er desværre endegyldigt.
Duncan, du lovede mig det. Nu er vi på røven.
Beklager meget. Jeg er ked af, det hele skulle falde på gulvet.
Hør her. Hvad med om du viste dine gode intentioner?
Nu tænker jeg bare højt, men du kunne måske -
-fordoble det beløb, vi to har aftalt. Så betaler jeg Duncan og hans folk.
Nu er jeg med. Hvor snedigt. Havde I aftalt det her på forhånd?
-Jeg prøver bare at være hjælpsom. -Nu er jeg fornærmet.
-Fint, det er en aftale. -Super.
Vi sejler op mod Barbados for at undgå politiets patruljer, -
-selvom der nu ikke er ret mange.
Hvordan kan det være?
Ingen tør tage derhen, hvor vi skal hen.
-Kom herover. -Hej, Z. Hvordan går det?
Bobby Atwater. Han står for sikkerheden.
-Sikkerhed mod…? -At du ikke ender i sådan et.
-Af den levende slags. -Var der ellers andet?
Det går ikke. Jeg ville gerne gøre Z den tjeneste…
-Den har vi kørt. -Okay, fedt.
Hvornår tager vi afsted?
LeClerc, så du, hvor meget Kincaid betaler os denne gang?
Ja tak. Det bliver farligt.
Den gode nyhed er, at mosasauren blev chippet i fangenskab -
-og efterfølgende tracket af InGen.
Vi købte deres data, da de gik konkurs, så nu tracker vi den.
Der vides ikke ret meget om den, men det er den, der er lige dér.
Omkring 150 sømil væk. Meget tæt på Ækvator.
Hvorfor kan de ikke overleve andre steder?
Livsbetingelserne på Jorden passer ikke til dem længere.
Luften er anderledes. Solindstrålingen er anderledes.
Insekterne, vegetationen… Alt er anderledes.
Men ved Ækvator er klimaet som for 60 mio. år siden. Varmt og iltholdigt.
Mosasauren kredser om den ø, vi er på vej til.
Der ligger et anlæg, der fungerede som forsøgscenter for den oprindelige park.
Det blev forladt efter en ulykke.
Vi skal ind at tage prøverne og ud igen i en vis fart.
For selvom en snes arter har overlevet der i snart 20 år, -
-er det på ingen måde et kontrolleret område.
Jeg tror nu nok, vi skal klare den.
-Hvad er det? -Nervegift.
-Hvor hurtigt virker den? -Lammelse på få sekunder.
Og hvad så?
Så overlever du.
Vil du nu fortælle mig, at det er en forbrydelse at dræbe dinosaurer?
Nej, det er en synd at dræbe dem.
Hvad så hvis det er os eller dem?
Så har vi placeret os selv et sted, hvor vi ikke hører til.
Det er ligesom vores speciale.
Vi vil ikke dyrene noget ondt. Vi tager prøverne og vender hjem.
Vi når først sent frem, så vi går i gang i morgen tidlig. Hvordan fungerer det?
Pilene her opsamler blodet.
Mosaens skind er tommetykt, så de skal affyres på højst ti meters afstand.
Den skyder sig selv ud, når den er fyldt.
Den burde stryge til vejrs som en modelraket.
En faldskærm åbner sig, hvorefter den svæver ned.
Jeg tager skuddet.
At skyde med biopsipile burde jeg selv kunne klare.
Lad mig vise dig noget.
-Kan du mærke skumsprøjtet? -Ja.
Forestil dig så, at båden gynger, mens vi skyder 30 knob, -
-og sveden løber dig ned i øjnene, mens du stirrer ind i uhyrets gab.
Pøj pøj.
-Du må gerne. -Okay, hvis du insisterer.
Det er for meget.
Det var sjovt at arbejde med dig, Z, men vores nye leder er vist fundet.
-Tag det ikke ilde op. -Hvordan skulle jeg kunne det?
Hvor er du strid.
Jeg hørte om Booker.
Det gør mig ondt.
Hvad var det for en opgave?
Bare en træningsmission i Yemen. Så enkelt, som det kan blive.
Men der var en bilbombe, -
-der sprang ud af det blå.
I det mindste gik det hurtigt.
-Ikke rigtigt. -Pis.
Det havde han ikke fortjent.
Nej.
Jeg måtte fortælle det til hans kone. Det var hårdt.
Du kan ikke blive ved med det her arbejde til evig tid.
-En dag knækker man. -Hvorfor tror du, jeg er her?
Jeg prøver at købe mit liv tilbage.
Jeg troede bare, du ikke kunne undvære mig.
Ved du, hvad jeg faktisk måtte undvære?
-Min egen mors begravelse. -Hold da op.
Det var da forfærdeligt, Zora. Jeg har seriøst aldrig hørt noget værre.
Tak for forståelsen.
Hold da op.
Fandt du og Amelia ud af det?
Tja…
Hver gang vi så på hinanden…
…så vi vores lille dreng.
Det var nemmest for os begge at gå hver til sit.
Hvor er vi sørgelige.
Skal vi ikke aftale at overleve -
-og blive rige denne gang?
Det er fint at være rig, men det er ikke nok.
Gør noget meningsfyldt, mens du stadig kan.
Jeg mener det alvorligt. Du skal ikke vente, Zora.
47 SØMIL LÆNGERE SYDPÅ
Rationerer du dem, skat?
Jeg nyder dem.
Det bliver en lang tur over Atlanten. Du vil ærgre dig, når de slipper op.
Må jeg spørge, hvorfor du har så mange i lommen?
-Så han ikke spiser dem. -Aha.
Hej, skat. Hvor bliver din fyr af? Det er hans tur til at tage roret.
Han er lige ved at tage tøj på.
Har du lyst til at øve dig?
Bare gør, som far har vist dig.
-Under, under og rundt. -Tænk, hvis I havde en kedelig far.
-Gid vi havde. -Ja.
Endelig.
-Godaften, Xavier. -Hvad så?
-Klokken er seks. -Jeg ved det godt.
Jeg gik totalt kold.
-Det er din vagt. -Jeg sov som et spædbarn.
Tager du roret?
Jeg er bare sygt træt. Jeg ville garanteret kokse ud ved roret.
-Jeg tager hans vagt. -Skat, det har vi talt om.
Du og jeg har brug for søvn. Det er altså din vagt, Xavier.
Reuben, kan vi ikke bare kaste anker?
Vi har slet ikke brugt ankeret endnu.
Ankerkæden er kun 50 meter. Der er 2000 meter til bunden.
Det skulle nogen måske have tænkt på.
Jeg har selv bygget båden. Jeg ved, hvad jeg laver.
-Så kan du jo passe roret. -Fint, tag en time mere.
Fedt. Du er for sej.
Fist bump? Skidt med det.
Årh, har du lakrids? Jeg elsker det stads.
Jeg sagde ikke et ord.
Godt. Lad være med det.
-Har han overhovedet en trøje med? -Du ser ikke den side af ham, jeg ser.
Den nøgne side.
Jeg havde nok håbet, det bare skulle være os tre. Du ved, en sidste sejlads.
Jeg skal på universitetet, ikke til Mongoliet.
Ja, du har ret.
Hvad er det der?
Hvor?
-Klokken et, østgående retning. -Delfiner?
Nej. Ingen finner.
Sejl.
Bella, tag roret.
Til venstre!
-Noget stort har ramt os. -En sejlfisk?
-Større. -Er det en du-ved-nok-hvad?
Nej, skat. Der er næsten ingen tilbage.
Jeg hader dem. Jeg ville ønske, de aldrig var kommet tilbage.
Hold fast!
-Far! -Teresa!
-Xavier er derinde! -Jeg henter ham. Kravl op!
-Xavier? -Den vil ikke åbne!
Lad den blive fyldt med vand, så kan du få døren op.
Tag radioen! Den røde nødtaske!
Op med dig!
-Jeg kan ikke finde den. -Den er i nødtasken.
-Far! -Xavier!
Se at komme ud.
Xavier!
Far! Far!
-Xavier! -Far!
-Skat! -Far!
Hvor er Xavier? Hvad skete der?
-Far, hvor er han? -Jeg ved det ikke.
Jeg svømmer ned og leder videre.
Xavier!
Xavier, svøm!
Hurtigt! Svøm!
-Kom så! -Svøm, Xavier!
Jeg fandt tasken.
Forstyrrer jeg?
Nej, det er i orden.
Jeg kan ikke sove.
Man siger, at kan du sove natten før, bør du gå på pension.
Det hører man ikke så tit i museumsverdenen.
Vil du sidde ned?
Må jeg spørge, hvad du var ked af?
Det er nok PTSD. Jeg burde have holdt en pause efter min sidste opgave.
Hvad er du? Lejesoldat?
Strategisk sikkerhed og reaktion.
Det vil sige lejesoldat.
Det lyder noget mere spændende end mit liv.
Hvordan det?
Jeg er aldrig blevet beskudt.
Ikke det?
Det kan nås endnu.
Godnat, doktor.
Godnat.
Mayday, mayday, mayday. Mariposa her. Vores position…
Jeg var vågen.
Hvad er vores afstand til målet?
43 kilometer.
Du hvilede nok bare øjnene.
Jeg skal lige ud at tisse.
Ingen fransk før morgenmaden.
Mayday, mayday, mayday. Mariposa her. Vi synker.
Vores position er 24 grader 33 nord og 74, 56 vest. Vi synker.
-Er du sikker på, du hørte mayday? -Stensikker.
-Og fik du deres position? -De sendte et DSC. 28 sømil væk.
Det er 28 sømil i den modsatte retning.
-Vil du lade dem i stikken? -Nej da. Men manden har en radio.
-Han kan transmittere sin position. -Og de dør ikke af kulde.
Hjælpen skal nok komme. Der er sikkert allerede et skib på vej.
To sømil!
Vi er tre minutter fra mosasauren, som er grunden til, vi er her.
Mosasauren er chippet. Vi kan finde den igen.
Måske, men der er millioner af dollars på spil.
Og de skal bare flyde rundt et par timer mere.
Jeg kan se den. 13 grader bagbord for boven.
Der er den.
-Jeg er enig med hr.… -Atwater.
Mosasauren må komme først.
LeClerc, ny kurs.
24, 33 nord, 74, 56 vest. Fuld kraft.
Det her er nu en redningsmission.
-Det er mit projekt. -Det er min båd.
Er det…?
Herovre!
Den var lige så stor som båden.
Større. 15-20 meter.
Den havde krop som en slange, stort hoved og lang snude?
Paddelformede lemmer og en lang, nedadkrummet hale?
-Hvad skulle det ellers være? -Hvad laver et barn helt herude?
Vi ville sejle fra Barbados til Cape Town. Vi har gjort det før.
Burde de ikke være i skole?
-De har sommerferie. -Du burde have vidst bedre.
Det vrimler jo med skibe herude. Ét af dem blev så angrebet af en mosasaur.
Duncan, lad ham være. Børnene er i sikkerhed nu.
Men hvorfor skulle en mosasaur angribe en sejlbåd? Det er ikke føde.
Måske troede den, båden var en rival, som skulle udryddes.
-Hvor langt ude af kurs er vi? -28 sømil.
Og hvornår er vi ved målet?
Om to timer måske. Det kommer an på dens hastighed.
Så lad os vende båden og genoptage missionen.
-Vent lidt. Hvad for en mission? -Nu skal du høre…
Hvad laver I egentlig herude?
Vi slår bare lige et smut for at hente nogle ting.
Hvad for ting? Hvad snakker hun om?
Ham der, ikke?
Han giver mig gøjseren. Du giver mig gøjseren.
Kan vi få trackingkortet frem?
Hør nu her.
Vi ved godt, I har ting at se til, og vi er meget taknemmelige.
I reddede os, men kunne I…?
Er det den?
-Svært at sige. -Kunne I sætte os af i en havn?
-Softwaren dublerer signalet. -Måske er det et ekko.
Det er ikke noget ekko. Der er to signaler.
-Har vi allerede fundet den? -Nej. Den har fundet os.
Nej, helt ærligt…
-Den er her. -Der skete ingen skade.
Vi er lige sluppet væk fra den, og så jager I den?
Det tager kun nogle minutter, så sejler vi ind til øen.
Der ligger en bosættelse, der stadig har strøm. Der vil I være i sikkerhed.
Der, til styrbord. Tag roret, så foretager jeg en pejling.
Hvor er den smuk!
Kom så!
Den slipper fra os!
Loomis! Spænd mig fast til rælingen.
-Spænd godt til. -Sådan her?
Også den anden side.
Husk, du må ikke skyde, før den er ti meter fra dig.
Nina, overlad styringen til mig.
Værsgo.
Kom nu. Kom nu!
-Vi må tættere på! -Kom herop og hold udkig.
Jeg er på vej.
20 meter.
Det er lige før!
-15 meter! -Modtaget.
-Ny pil! -Okay.
Kom nu!
Den kommer imod os! Drej!
-Jeg er på skudhold! -Kom nu!
Værsgo!
Hjælp mig op!
Skyd!
Den virkede!
Ned ti knob!
Ned ti.
Jeg har den! Jeg har den!
Flot skud.
Flot raket.
Det var fantastisk!
-Hvad hvis vi lod være? -Med hvad?
Med at give prøverne til en virksomhed, -
-der udvikler et præparat, som 99 % af verdens befolkning ikke har råd til.
Videnskaben er til for alle, ikke kun de få. Har du tænkt på det?
Ikke rigtigt.
Det burde du måske.
Måske burde du lade være.
Hovedet ned mellem benene, og træk vejret dybt. Dybt.
-Far, jeg skal kaste op. -Bare træk vejret.
Dyrene fra båden…
De kommer tilbage!
-Du gode gud. -Hvad fanden er det?
Sæt dig ned, skat.
Spinosaurer.
Det er mutualisme!
En symbiose mellem to arter!
Spinosaurerne hjælper mosasauren med at jage og dræbe.
Det lyder betryggende.
Det er vores farvand nu.
Der er en til herovre!
Klokken syv! Hurtigt!
Bobby, pas på!
Bobby! Nej!
-Far! -Bella!
Du sejler lige mod klipperne!
Jeg kan slippe fra dem. Mosasauren kan ikke komme ind på lavt vand.
Hold fast i noget!
Jeg kan ikke bevæge mit ben.
Hvis vi rammer klipperne, forliser vi.
Bind dem her om alt, hvad du skal bruge.
Den er hurtig.
LeClerc, motoren overopheder!
Teresa, tag radioen. Sig "mayday" tre gange plus vores koordinater.
-Tre gange plus koordinater. -Hold ud, min skat.
Isabella, det skal nok gå.
Mayday, mayday, mayday!
-Stop. Stop lige et øjeblik. -Hvad mener du med stop?
Vi må klare os selv. Sådan er reglerne.
Er du sindssyg?
Mayday, mayday! Slip mig!
Hjælp mig! Hjælp!
Hjælp! Tag min hånd!
Far!
Skat! Teresa!
Teresa!
Mand over bord!
Vi er nødt til at hoppe i vandet. Vi må efter din søster.
Er du med?
Jeg er her. Jeg har dig.
Det skal nok gå. Kom så.
Jeg tæller til tre. En, to, tre!
Vi er nødt til at holde sammen!
Zora, den kan ikke komme ind på det lave. Spring!
Tag den!
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
-Ham fyren prøvede at dræbe mig. -Jeg vidste, han var gøjseren.
Teresa!
Far!
Jeg er okay.
Er du uskadt? Lad os komme i land.
Videre! De er amfibiske!
LeClerc, er du okay?
Næste gang styrer jeg.
Det lykkedes.
Nina!
Nina! Nina!
-Nina! -Kincaid!
Nina!
Jeg ved det godt. Det skal nok gå, skat.
Der skulle være en bosættelse her. Der kan vi få hjælp.
Har du ikke lyst til at tale? Det behøver du heller ikke.
Du skal nok klare den.
-Hun er okay, ikke? -Jo.
Når et gammelt menneske køber en seng…
…tror I så, de ser på den og tænker:
"Det her skal være mit dødsleje."
For det tænker jeg lige nu.
Det er forstået.
Kom, lad os finde den bosættelse.
Vi kan ikke blive her. De kommer tilbage.
De er en slags mutationer. Abnormiteter, afvigelser.
-Ja, men hvad betyder det for os? -Hvad snakker du om?
Robinson-værten her har ikke fortalt os alt om øen.
-Dinosaurer er dinosaurer. -Fint, så efterlader vi dig her.
Okay. Øen var et laboratorium, hvor man udførte eksperimenter.
-Hvilke eksperimenter? -Krydsning af arter.
Parken efterkom bare publikums ønsker. Folk var trætte af at se på det samme.
-Såkaldt "kurateret underholdning". -Genmodificerede misfostre?
Og den slags duer ikke i en forlystelsespark.
-Man bør slet ikke rode med gener. -Det lærte de på den hårde måde.
De, der var misdannede eller for væmmelige at se på, -
-blev efterladt her.
Hvorfor ikke bare aflive dem?
En kurateret art koster i gennemsnit 72 mio. dollars. Hvad ville du gøre?
Dræbe den eller bogføre den under igangværende?
Hvad jeg ville gøre med mutantdinoer i regnskabsmæssig sammenhæng?
-Kan vi ikke skynde os lidt? -Ro på. Situationen er uændret.
To af vores venner er døde. Situationen er ændret.
Det er også forfærdeligt, men vi er ikke mere desperate, end vi var før.
Vi tog med, fordi vi var desperate.
Du er ekspert i noget dybt uinteressant og arbejdsløs.
Du har brug for det. Du vil have penge. Dit firma vil have alle verdens penge.
Vi har den første prøve. Lad os få taget de sidste to.
-Vi har ingen våben, Z. -Det har vi aldrig haft.
Vi havde noget legetøj, vi følte, kunne gøre os trygge.
Vi ved, hvad vi skal, så lad os få det gjort og komme væk.
De andre kan stadig være i live. Vi bør finde dem og så komme væk.
-Hvordan komme væk? -Vil I høre min nødplan?
-Har hun en nødplan? -Hun gør intet uden en nødplan.
FARLIGT OMRÅDE
Jeg har folk, der overvåger vores båds radiofrekvens.
Er den tavs i 24 timer, flyver de hertil ved solnedgang på andendagen.
Det er først i morgen.
Der ligger en bosættelse mod sydvest, der har et helidæk.
De svæver over det i præcis to minutter.
Kun to minutter? Hvorfor lander de ikke bare?
Piloter vil også gerne overleve.
Vi må op i terrænet, inden solen går ned.
-Vi må afsted nu. -Smid alt, I ikke kan bære.
Hvad gør vi nu?
Prøver at undgå at dø.
Varm.
Geotermisk energi. Den må komme fra varme kilder.
Rørene må føre til bosættelsen. Måske har de en radio.
Så kan vi få ram på ham fyren, der prøvede at dræbe mig.
-Eller tilkalde hjælp. -Og så får vi ram på svinet.
Vi følger rørene til bosættelsen, medmindre I har andre ideer.
Jeg har noget tjums.
Det er nok lidt fugtigt, men vi kan godt chille lidt her.
Ryger du?
Okay. Far, han tager tydeligvis gas på dig.
-Vil I give mig en hånd? -Morsomt.
Okay, lige meget.
-Måske finder familien bosættelsen. -Det håber jeg virkelig.
Hvor langt er der til næste prøve?
Ifølge satellitbillederne holder titanosaurerne til midt på øen.
Vi bør være der ved daggry.
Se jer for. Der var lige noget, der strejfede mit ben.
Hør, hvordan kunne pigen falde over bord?
Dyret ramte jo båden.
Men du var sammen med hende. Var der slet intet, du kunne gøre?
Hvad er det, du antyder?
-Det er ikke din første ekspedition. -Nej, jeg startede som 12-årig.
Jeg var postdoc under Alan Grant. Du gør vel det her hele tiden?
Engang gjorde jeg. Nu om dage undgår jeg helst junglen.
Man kan ikke se en brik, og man bliver altid forfulgt.
Og man kan kun gemme sig under vandet.
Jeg nægter at dø i junglen.
Jeg vil gerne dø i et lavbundet hav og hurtigt blive begravet i dynd.
-Det lyder skønt. -Så er jeg sikker på at fossilere.
Du er tosset.
Tak.
Hold nu op. Hun skreg, jeg vendte mig om, og væk var hun.
Okay, men hvis du lyver, får du lov at blive her og indgå i fødekæden.
Jeg er for kvik til at dø.
Intelligens er stærkt overvurderet som overlevelsesegenskab.
Dinosaurer er temmelig dumme, men de levede i 167 millioner år.
Vi, homo sapiens, er genier til sammenligning -
-og har kun levet i 200.000 år.
Men vores store kraniehuler har ladet os blive så kløgtige, -
-at vi allerede er i stand til at udslette os selv.
Jeg tvivler på, vi lever i en million år.
Vi hersker over Jorden, så noget gør vi vel rigtigt.
Vi hersker ikke over Jorden. Det er noget, vi bilder os ind.
Vi forandrer vores miljø, men det går ud over os, ikke planeten.
Når Jorden bliver træt af os, vil den ryste os af sig -
-som sommersnue.
Ud af alle de arter, der har levet på Jorden, er 99,9 % uddøde.
At overleve er usandsynligt.
Hørte du det? Hver dag kan blive din sidste.
Alle finder sig en pind. I skal bruge den til at bane vej.
Bella?
Bare rolig. Den er lille.
Se, den er planteæder.
Nej, væk! Skrid!
Du, Xavier…
Du sprang i efter hende. Det har jeg respekt for.
Fedt nok, mand.
-Han er svær at holde af. -Det tog også mig noget tid.
Lad os komme afsted.
Lad os komme afsted, men i den retning.
-Hvad hed de sidste to arter? -Titanosaurus og Quetzalcoatlus.
En 11 tons tung sauropod og en pterosaur så stor som en bus.
En minibus eller en rigtig bus?
-Gør det nogen forskel? -Jeg spørger bare.
Ingen fare.
Sov bare. Jeg holder vagt.
-Nej nej, jeg klarer den. -Ja, men jeg har vagten.
-Er du sikker? -Ja.
Tak.
Rørene fortsætter den vej op, forhåbentlig mod bosættelsen.
Jeg tog fejl af dig.
Nej, du har ret. Jeg er luddoven.
Hun er muligvis i live, fordi du greb ind.
Jeg fatter slet ikke, hvorfor hun gider være sammen med mig.
Hun ser den, du er.
Det gør hun gudskelov ikke.
Andre mennesker kan tale grimt om os, men vi skal ikke gøre det for dem.
Så ender det med at være sandt.
Nu skal jeg pisse.
Kom her.
Kom.
Det er okay.
Kom bare.
-Er der langt endnu? -Nej.
-Titanosaurerne er her i dalen. -Og de er planteædere, ikke?
-Jo. -Det var godt.
-Men det er dem, der jager dem, ikke. -Pragtfuldt.
Stille.
Vil du have en?
Er du skabsadrenalinjunkie, Henry?
-Deres opmærksomhed er afledt. -Afledt af hvad?
Okay.
-Det ser man ikke hver dag. -Eller nogensinde.
Én tilbage.
-Vi må vist til at klatre. -Jeg håber, du kan tåle højder.
Dem om bord på båden sagde, at bosættelsen havde strøm.
-Hvor langt er der mon igen? -Et par kilometer.
-Er dit ben okay? -Ja, det gør bare ondt.
Det går.
Og…
Er vi okay med den der?
Den er en hjælp for hende. Jeg skal nok holde øje med den.
-Mor overlader os aldrig til dig igen. -Næppe.
Hør engang. Jeg vil kalde hende Dolores.
-Iz, er du i live? -Taler du?
-Jeg tager hende med hjem. -Det er muligvis en rædsom ide.
Dolores? Hey, er du okay?
Ja. Det er hyggeligt at se dig og din far sammen.
Xavier!
Bella! Bella, vent!
Hvad er det, her lugter af?
Hvad er der i vejen med hende?
Hvad er hun bange for?
Hjælp mig op.
Vi følger floden den vej.
Jeg kan se en båd, og du kan ikke gå.
Xavier kan hjælpe dig, mens jeg henter den.
All right. Vær forsigtig.
Må jeg få mere lakrids?
Teresa. Skynd dig.
Videre.
Pis.
REDNINGSFLÅDE
Dolores!
Gå med dig. Det er farligt.
Kom, væk, væk, væk.
SKAL OPPUSTES PÅ LAND
Isabella, kom her.
Padl til.
Far?
Padl! Padl! Padl!
Skovl til!
Skovl, så hårdt I kan!
Kom så! Padl, padl!
Isabella, svøm!
Bella!
Isabella!
-Bella! -Far!
Kom her!
Bella? Bella!
Bella!
Far! Far! Far!
Bella!
Far! Far, hjælp!
Far!
Nej. Isabella!
Nej!
Bella, kom! Svøm!
Far! Far!
Svøm!
Er du okay?
Okay, det er en lodret væg.
Med enkelte udhæng.
Formentlig en 5.13 eller 5.15. I det mindste går det nedad.
Jeg så pterosauren kredse om et hulrum hugget ud i klippen.
Et oplagt sted til en rede.
Skal prøven absolut tages fra et æg?
Alternativet er en voksen flyvende kødæder på størrelse med et F-16.
Hag ham fast.
Så er det nu.
Vi ses dernede.
-Er du okay? -Ja ja.
De har en fem meter høj klatrevæg i mit fitnesscenter.
Det her er præcis det samme.
Bare 25 gange i træk og 150 meter over jorden, -
-så hvis du falder, er du død.
Det var ikke hjælpsomt.
Bare rolig, jeg har dig.
Er det ikke sjovt?
Krebs, kom og se.
Rebet!
Du klarer det flot. Der er kun ti meter igen.
Afgang!
Okay.
Det er ligesom nede i fitten.
Gider du flytte ringboltene? Det her tager nok et par minutter.
Hvad er det her for et sted? Et gammelt tempel?
Det vil ikke skade fostret.
Vi må nok hellere skynde os.
Ikke uden at punktere æggesækken.
Du er en meget imponerende nørd, Henry.
-Hvad er alternativet? -Til hvad?
Til at give prøverne til ParkerGenix.
At open-source dem. Give dem til hele verden.
Medicinen udvikles i fællesskab, og alle får adgang til den.
Det vil redde millioner af liv. Til gavn for alle, ikke kun de få.
-Det tjener jeg ingen penge på. -Nej, du bliver ludfattig.
Det er jeg ikke så vild med.
Sådan.
Zora!
Prøven!
Kincaid, træk mig op! Hjælp!
LeClerc?
-Kincaid! -Krebs, træk til!
Træk mig op!
-Er du okay? -Ja. Er du?
Hurtigt!
Henry!
Træk!
Få mig op! Hurtigere!
-Henry, stop! -Jeg har den næsten!
Tovet knækker!
Hold ud! Træk, træk!
LeClerc!
Den her vej!
Henry, det knækker!
Jeg har den!
-Åh nej. -Henry!
Doktor! Er du okay?
Lad os så tage hjem.
Isabella. Skat.
Kom så. Vi er der lige straks.
Jeg kan se helidækket. Midt i et reservoir.
Men ikke skyggen af børnene.
Ville de overhovedet kunne finde hertil?
Der er fodspor her.
Hallo? Reuben! Teresa!
-De spor kan være sat af dyr. -I gummisko?
Det er ædelt af dig, men tiden er knap, -
-og vi aner ikke, om de overlevede klipperne. Helikopteren er på vej.
-Vi må flyve en lav runde over øen. -Det er en utroligt farlig ide.
Der er ingen, der har spurgt dig.
-Hallo? -Isabella!
Hallo?
-Hallo? -Hallo?
Er her nogen?
Hallo?
-Hallo? -Er her nogen?
-I klarede det! -Er I okay?
Hvor er han? Hvor er det dumme svin?
-Ham, der lod mig falde. -Hvem lod dig falde?
Krebs.
-Jeg slår ham ihjel! -Han har en pistol, Teresa.
Fald nu lige lidt ned.
Du forhindrede mig i at tilkalde hjælp.
-Sludder. Jeg prøvede at gribe dig. -Nej, du lod mig bare falde.
Hun lyver.
-Hvorfor har du så en pistol? -Hun er jo hysterisk.
Jeg er ikke hysterisk, jeg er morderisk!
Ikke fare i flæsket på en mand med en pistol.
All right, nu tager vi det alle sammen helt roligt.
Lad mig tage tasken. Den ser tung ud.
Så skal jeg nok passe på den.
Nu kan vi bare slappe af og vente på helikopteren.
-Kommer der en helikopter? -Vi skal bare sørge for, de ser os.
Så går vi alle sammen om bord og glemmer hendes vrøvlehistorier.
Ti stille! Ti stille!
Det er generatoren. Den må være tidsindstillet.
Generatoren lyder vred.
Stedet her er muligvis forladt i dagtimerne.
Men ikke om natten.
Der sker ikke noget, skat.
Åh nej, ikke den!
Løb!
Del jer!
Reuben!
Teresa, stativet!
-Hvad er de for nogen? -Mutanter som ind i helvede.
Ud i baglokalet!
-Hvad er det her for et sted? -Et krydsningslaboratorium.
Det var her, det hele foregik.
Du rammer ikke! Giv mig pistolen!
Dolores!
Du fandt os.
Giv mig slik, eller jeg æder jer.
Bella!
Giv mig slik, eller jeg æder jer.
Giv mig slik…
…eller jeg æder jer.
Den vej. Giv mig den der.
Der er et tunnelsystem, der løber under hele øen.
Tunnellen fører ud til havet. Der ligger en båd.
Helikopteren!
Jeg finder børnene. Du prajer piloten. De må ikke flyve væk.
-Jeg kan ikke se nogen. -Giv dem to minutter, så skrider vi.
Fodgænger forude.
Videre ned ad tunnellen.
Det skal nok gå, Bella.
Kom så, kom så.
-Hvilken vej? -Til venstre.
Okay, det er nok. Lad os tage hjem.
Hey, stop!
Hernede! Kom tilbage!
NØDRAKET
Vent! Dér, klokken syv.
Jeg ser den. Svinger til venstre.
Åh, gudskelov.
Duncan, de vender om!
Hurtigt! Hernede!
Loomis!
Kincaid, er det dig?
Reuben? Hvor er I?
-Her! -Hernede!
Gudskelov.
-Få os op herfra. -Vent lige lidt.
-Så du uhyret? -Ned med dig.
Hør så efter. Det her er en overløbstunnel.
Den fører ud til havet, og på kajen hænger der en båd.
-Hvad med helikopteren? -Ingen helikopter.
-Hvad hvis båden ikke duer? -Jeg lader jer ikke komme noget til.
Kom så.
Den her vej.
-Hold kæft! -Fodgænger forude.
HAVN
-Ned gennem tunnellen. -Er det her nu den rigtige vej?
Zora!
-Er du okay? -Videre. Krebs har taget jeepen.
Hvis han når ned til båden først, tager han også den. Kom så, Z.
Der er havet!
-Båden er der! -Hvordan får vi porten op?
-Fra kontrolpanelet. -Jeg gør det.
-Kan du komme igennem? -Jeg prøver.
Måske kan vi løfte den.
Krybet er tilbage!
Løft samtidig. En, to, tre!
Bella, stop. Vent!
-Kom tilbage! -Vær nu forsigtig.
Find afbryderen!
Få porten op! Den kommer!
Bella, luk porten op!
Sæt farten ned.
Fodgænger forude.
Løb!
Kom, vi må afsted.
Nu, Z!
Skynd jer!
-Hejsespillet er derovre. -Hvordan får vi båden ned?
-Hejs båden ned. -Men hvor tænder man? Hér!
Spillet har sat sig fast!
Kom nu!
Bella, du må ikke bevæge dig.
Den tiltrækkes af lyset! Sluk det!
Giv mig nødblussene.
Jeg ordner den. Løb!
Hér! Vil du have mig? Så kom an!
-Kom an! -Nej.
-Duncan… -Herovre!
Tag din søster!
Skynd jer væk!
Kom så her!
-Kom an! -Duncan!
Kom her!
Zora, få børnene væk!
-Kom nu! -Red dem.
Kom an!
Op i båden. Bemand roret.
-Tænd motoren. -Zora!
-Duncan! -Zora, kom nu.
Duncan!
Vi må afsted!
Far, skynd dig!
-Skynd dig! -Jeg prøver!
Giv den gas!
Kincaid!
Duncan!
Far!
Vend båden!
-Der er han! -Dér!
Derhenne!
Hvem skal vi give den til?
Du bestemmer.
Vi giver den til alle.
Se.
Tekster af: Henrik Thøgersen