PETEK
H g. Meachamu sem prišel.
Prav si imel, George. V hiši imamo izdajalca.
Na seznamu je pet imen.
Med njimi tvoja žena.
Zakaj? –Hotel si, da preverim vse. Pa sem.
Ima varnostni dostop, motiv in zmožnost. Moral sem jo zapisati.
Koliko časa boš potreboval? –Daj mi dva tedna.
Če bo Severus uporabljen, bo umrlo na tisoče nedolžnih ljudi.
Prav. En teden.
Če je Kathryn, res misliš, da boš zmogel?
Kako se ima Anna?
Še vedno je jezna.
Žal mi je. –Samo napako sem naredil.
Ona pa ne more pozabiti. –Saj bo. Enkrat že.
Ja?
Nekatere stvari je res najbolje pomesti pod preprogo.
Želim si, da ne bi bilo tako klinčevo lahko.
Varati. Za nas.
Ne želijo si vsi tvoje nezaslišane monogamije, George.
Če hočeš, da bo Anna manj jezna, bi mogoče razmislil in šel domov.
Srečno z iskanjem podlasice.
DrSi Infire predstavlja ČRNA TORBA
NEDELJA
Čutim, kadar me gledaš. –Oprosti.
Všeč mi je.
Vem, da ni družabna večerja, kot bi hotela.
Nenavadna skupina je.
Pobiralka podatkov, dva agenta in hišna psihiatrinja.
Kaj pa lovimo tokrat? –Severus.
Misliš, da ga je vzel eden od njih? –Mogoče.
Že dolgo nisva imela na večerji izdajalca. Vsaj ne vede.
Ne bi smela govoriti o tem. –Ne, najbrž res ne.
Pričakovala bi da bi začel s poligrafi.
Najprej sem hotel poskusiti z nečim elegantnejšim.
Kaj je na jedilniku? –Zabava in igre.
Bo treba počistiti svinjarijo? –Če bo po sreči.
Podajo se ti.
Preveč zapravljaš. –Dolgčas, koliko razmišljaš o denarju.
Grozljivo je, koliko ti ne.
Izogibaj se chana masale. Vsebuje krepak odmerek DZM 5.
Dragi, ne smeš omamiti gostov.
Eden od njih je lažnivec. Vedeti hočem, kateri.
Matthew. –Pozdravljeni.
Rad bi plačal za mizo pri vratih. –Seveda.
Pa dvojni Jameson bom. –Takoj.
Vem, da nista veliko starejša, a se mi zdi, kot da grem k staršem.
Če ne bi bila ločena in se ne bi sovražila.
No, vem, da te na večerjo ne povabijo dvakrat, če prvič zavrneš.
Ampak zakaj zdaj, v 24 urah?
In zakaj mi? –Sodelavci smo.
Dva para na istem področju. Ni ravno čudno.
Misliš, da je bilo spontano?
Domnevam, dokler ne vidim dokaza o nasprotnem.
S Freddiejem si bosta po tem, kar se je zgodilo, sedela nasproti?
To bi znalo delovati izzivalno. –Freddie je v redu.
Kajne?
Kako naj vem? Vprašaj psihiatrinjo.
Kdo se je domislil? George ali Kathryn? –George.
Žal mi je. –Mater, Freddie. Ti si rezerviral mizo.
Ti si se hotel dobiti prej. –Priznam, res sem kriv jaz.
In dr. Vaughan bi, če bi smela, rekla, da je v mojem zamujanju sovražnost.
Da se odkupim, sem plačal in dal napitnino kot gangster.
Daj, no. –Proslavljamo Jamesov zasluženi
meteorski vzpon. Živeli.
Gremo? –Ja.
Čakaj.
Upala sem na namige. Kako naj se vedem?
Pohvali njegovo kuhanje, pa bo vse čarobno, verjemi.
Živjo. –Kathryn.
In to pravočasno. Kar naprej. –Hvala.
Naj vzamem? –Ne, v kuhinjo bom nesel.
Kar naprej. Ja, mrzlo je, kajne? Živjo. Lepo, da se vidimo.
Dajte mi plašč. –Hvala.
Lepo je.
Ja.
Radosti življenja brez otrok.
Kaj bi pili? Rum. –Rum.
98 za mizo. –Ja, lepo.
Bi opravila s tem? Razumem, zakaj si izbral njega.
Ja? –James je pametna poteza.
Mlad, agresiven in…
Kako naj rečem? Nekompromitiran? –Od nekdaj sem upal, da boš ti.
Preveč pijem, preveč fukam in dolgujem več, kot imam.
Tudi tablete postajajo težava.
Res sem vesel, da se ti lahko zaupam, George.
Preobleči se moram.
Ne tako strogo. V NCSC-ju so večinoma 25-letniki.
Zapravljali so čas z iskanjem usodne ranljivosti sistema.
Niso vedeli, da so onesposobili ves sistem.
Čakajte, Sirija 2012. To ste bili vi?
Mi? -Ne vem. Ne delam na tisti strani hiše.
Operacija je bila odlična. Prebrala sem tisti niz. Seksi koda.
V redu je bilo, dokler mali Eddie Snowden ni spravil vsega na plan
in rekel, je zamočeno. Asada je že onemogočilo.
In koliko civilistov je posledično umrlo? –Skupno dobro.
Ja, amoralnost ni privlačna.
Potem pa opusti svoj poklic ali seks. –Dva tedna ji dam.
Optimistično. –Je nadzor težil?
Nič neobvladljivega. –Prosim te. Kathryn so težili enkrat.
Pol jih je izgubilo naloge. –To počnejo hude mrhe.
Mimogrede, chana masala je fantastična. –Slastna je.
Hvala. -Daj, no. Sirija pa res ni najhujše, kar smo kdaj naredili.
Otrokovega učitelja sem razkril kot pedofila, da bi ga odpustili.
Jasno.
Njegov 8-letnik je imel izpuščaj. Ne bi smel poslati tistih slik.
Res prezira vredno, Freddie. –Izkoristim priložnost.
Pri novem je imel Matty odlično. –Ne zajebavaj SIS.
Gre za to, da smo vsi grozni?
Raje rečem kompleksni. –Kaj je pa narobe z domoljubni?
Daj, no, večinoma smo ubrisani. –Nihče ne presega Ojdipa tamle.
Kaj? Ne veste za to?
Pazi, Freddie. –Splošno znano je.
Njegova odločitev, ne tvoja. –Že dobro. Amak hvala, draga.
Vidiš? George prenese. –Kaj?
Mali Georgie je nadzoroval svojega očeta.
Ojej. –No.
Očka je bil nepoboljšljiv pofukelj.
Redko ga je obdržal v hlačah.
A je bil visoko v službi in bil je, recimo, previden.
Ko si pol življenja v črni torbi, kako bi civilna ženička
sploh imela možnost vedeti, kam ga vtikaš?
Kako prostaško.
Tudi Thomas Woodhouse je bil. Njegovemu fantku to ni bilo všeč.
In kaj se je zgodilo? –George je dobil dokaz. Na videu.
Posnetek je zavrtel pri nedeljski družinski večerji.
Plačal bi, da bi bil zraven.
George je uničil očkov zakon, hkrati pa še kariero.
Kdo bo najel agenta, ki ga prekosi lasten otrok?
Ne maram lažnivcev.
Tak car ste.
To je moralo biti zelo travmatično.
Koliko si bil star? –37.
Tvoj oče ni vedel, kaj delaš? –O, ja, vedel je.
Thomas je le mislil, da je zelo dober. George je bil boljši.
Slišim, da vas na stolu niso premagali. Nekakšna legenda ste.
Je to res? Vam ne more nihče lagati? –Bolje, da ne izveste.
Kdaj boste na poligraf dali mene?
Pardon. –Seveda tisto,
kar je sledilo, res ni mogoče očitati Georgeu. -Dovolj bo.
Človek je bil 30 let depresiven. –Freddie, tega bo zdaj konec.
Drži gofljo, ko govoriš z ljudmi. –Igro imam.
Gremo po vrsti in vsak za mizo naredi sklep.
Kot za novo leto. Za osebno težavo, ki jo je treba rešiti.
"Sklenil sem, da bom nehal kaditi", recimo.
To je pa prelomno, George.
Ampak sklepa ne naredimo zase.
Temveč za osebo na svoji desni.
Ne vem, ali je to pametno. –Prepričana sem, da ni.
Se hecaš? –Ne bi rekla.
Jaz sem za. –Po novo steklenico grem.
Ta je pa nova.
Čisto nova.
Nisem vedela, da je agencija to izsledila,
bom pa upoštevala. Hvala, George.
Ko praviš erotična fikcija…
Pusti jo pri miru. –Ne potrebujem obrambe.
Všeč so mi umazane zgodbe. To ni zločin.
Zdaj sem pa jaz na vrsti. Ja?
Dobro, sklenila sem… Čakaj. Z njegovim glasom govorim, ne?
Dobro.
Sklenil sem, da se bom potrudil končati drugi, kadar bo mogoče.
Ali vsaj enkrat. Enkrat bi bilo osvežujoča sprememba.
Drži, sestra.
Verjemi, nekoč boš navdušen, da boš sploh končal. –Ne seri, Freddie.
Vzeto na znanje. Še prosila boš, naj neham.
Po tem hrepeni vsaka ženska. Neskončno trenje.
Nadaljujmo. –Zdaj pa jaz. Ta je zate, ja?
Dobro.
Sklenila sem, da bom razčistila to svojo obsedenost s starci.
Že davno sem razčistila, srček. Mladi moški me na smrt dolgočasijo.
Ničesar nisi naredil. Nikjer nisi bil. Hočeš le, da te gledam igrati video igre.
O, bog, sem zadela?
Drugi zmenek. Call of Duty, Pacific Theater.
No, to je bilo očarljivo. –Res sem star in zguban,
a znam vsaj rezervirati spodoben lokal, major. –Polkovnik. –Polkovnik Xbox.
Major Minecraft. –Za crknit smešno.
Nocoj ga liži, ko bo igral Zeldo, da bo umrl kot srečen vojaček. –Zapri.
Pa kaj ti je nocoj? –Veš, pravi problem s starci je
bedni dušeči strah pred smrtjo.
Obstaja, zato ga čutijo.
In dobesedno ščijejo od strahu,
kar najbrž pojasni njihove pomilovanja vredne priapske
skoke na vse, kar se premika. –Mogoče si že dovolj spila.
Ampak jaz sem na vrsti, ne?
Zdaj govorim za Freddieja, kajne?
Nehal jo bom fukati.
Bojim se, da ne morem. Pred tabo sem nemočen.
Ne mene.
Njo.
Je to potegavščina?
Zato ne moreš hoditi s sigintovko. Vsi tam so zmešani.
Zdi se… Zdi se, da bi nama z mojo mlado prijateljico koristil
pogovor na samem. –Nikamor ne grem.
Jaz… –Vesta,
mogoče bi si v ponedeljek vzela nekaj minut in prišla k meni.
Lahko bi sedli in… –Nikamor ne grem.
Kakšen otrok si.
Ne gre za to. –Psihotična si.
Patološko.
Popuščal sem tvoji potrebi po podpori, spodbudi, pomiritvi in po očetu.
Leto in pol. In tega sem na smrt naveličan.
Odšel je.
Žal mi je, da je očka odšel. Najbrž, ker ni ljubil mamice,
morda pa, ker so ga tvoje stalne zahteve tako dolgočasile,
da se mu je zdelo bolje oditi.
To je klinčeva tragedija, a se zgodi. Zgodi se in ti živiš naprej.
To naredi zdrav človek. –Popačenje tega, kar naj bi moški bil, si.
Nehaj. –Bolno bitje si,
ki že 20 let svojega življenja teka v norih krogih,
da bi kompenzirala tako imenovano tragedijo,
kar je najbrž najbolj dolgočasna zgodba vseh časov. Dovolj te imam.
Sovražim te. Tako zelo.
Minulo leto in pol
sem spal samo s tabo,
ti ljuba klinčeva norica. Z nobeno drugo.
Mojbog, kako zdaj to obžalujem. Poišči si pomoč.
In nehaj širiti svojo bolezen na nas,
na lojalne, zveste, spodobne moške,
ki so te le skušali ljubiti tako dobro in iskreno, kot so mogli.
Hotel Zetter v Clerkenwellu.
Prosim? –Ta hotel imaš najraje.
Običajno v ponedeljek in četrtek. Najlažje zate
zaradi oddelčnih sestankov, ker se lahko izmuzneš.
Tvoja ljubica plača s kreditno kartico na svoje ime.
Domnevam, da si razdelita v gotovini, ampak to ni važno.
Njeno ime tudi ne.
Najraje imaš mini apartma z razgledom na mesto.
Ne maram lažnivcev.
Mater. –Ne premikaj. Mater, ne premikaj.
To je najbolj dolgočasna stvar, kar si jih kdaj naredila.
Nedvomno. –Poglej me.
Zamenjajva. Daj mi roko. –Prav.
Sprašujem se, ali si morda uporabil preveč DZM 5?
Mogoče pa res.
Si videl, kar si moral? –Ne vem še.
To je bil kamen, Zdaj bom opazoval valove.
Pusti drugo. –Bom.
Dve minuti mi daj.
Pusti. –Bom.
Kaj pa naredi? –Kaj naredi kaj?
Severus.
Bojim se, da je to v črni torbi.
Naj uganem?
Ne.
Umazani triki. Škodljiva koda. Da onesposobi vlado.
Zakaj bi to rekla?
Severus Aleksander. Saj veš, rimski cesar.
Njegovemu umoru je sledilo 50 let državljanske vojne.
Če hočeš. –Veš, kaj hočem. Pohiti.
George. –Oprosti.
Pridi sem.
Če bi imela težave…
Če bi potrebovala mojo pomoč… –Saj jo.
Popraskaj me po hrbtu.
Vseeno, kaj bi bilo. –Nehaj govoriti.
Zate bi naredil vse. –Res?
Ja. –Karkoli?
Ja.
Bi lagal?
Ja. Ampak ne tebi.
Prisrčno.
Bi ti lagala meni? –Le, če bi morala.
Bi ubijal zame, George? –Ja.
Bi res? –Ja.
Spat grem.
Kaj je narobe? –Nič.
Mogoče ta vikend.
Nekam, kjer je lepo.
Ne bodi predolgo pokonci.
Kaj, jebemti?
Phil.
PONEDELJEK
Mogoče ta teden kino.
V sredo sem v tujini, vrnem se v četrtek.
Potem pa mogoče jutri. –Prav.
Kaj pa igra?
Menda je Dark Windows dober. –Dark Windows?
Tega pa ne poznam.
Bi ga šla gledat? –Z veseljem.
Kam pa greš v sredo?
Črna torba. –Aha.
George Woodhouse. Pozabil sem značko. Lahko dobim začasno?
Značka je nujna, g. Woodhouse. –Ne bo se ponovilo.
Jutro. –Jutro, gospod.
Odlična zabava. –Lepo, da si prišel.
Prsti še delajo. Vem, da je totalno zmešana, a me osrečuje.
Vse življenje sem se trudil za druge, za Susan, otroke.
V zahvalo sem dobil sovraštvo. Clarissa ne pričakuje ničesar.
Prav. –Si slišal za Meachama?
Mrtev je. Infarkt. –Kdaj?
Sinoči.
Ravno sem govoril z njim. –Vedno to rečejo.
Nekam mlad za infarkt, se ti ne zdi? –Ja.
Veš, s čim se je ukvarjal?
Ne.
Govoriti moram s Kathryn. –Stieglitz je pri njej. Morda bi…
Te potrebe in želje sem vam izrazil minuli mesec in pol.
Pa sem to videl? Sem…
Oprosti, da motim.
Zakaj bi bil tvoj ključ v moji torbi?
Našel sem ga na tleh omare. Mislil sem, da je tvoj. Enaki so.
Moja torba je pri mizi.
Svoj ključ potrebujem do enih. –Dve minuti.
Si v redu? –Pravkar sem slišal za Meachama.
Grozno.
Še kaj? –Ne.
Kupi si nekaj na poti domov. Morda se bom ustavil pri jezeru.
SRE SESTANEK L6
Zürich.
47,3701 severno.
8,5411 vzhodno.
Oprosti. Zamujam.
Bi šlo nekaj minut dlje?
Če ne opraviva 45, ne morem potrditi mandata.
Torej do 14.06.
Prav.
Še vedno ne spim dobro.
Vzamem 2,5 do 3 mg lorazepama,
prvič ob 20.00, drugič ob enajstih, tretjič pa čez noč.
Po prvi môri. –Jih imaš še vedno vsako noč?
Ja.
Po rastlinskih pripravkih za spanje sem omotična, zato sem nehala,
zolpidem pa je možnost le vsak drug dan.
Če vzameš več kot 0,5 mg dva dni zapored,
si zjutraj brez razloga besen.
Tri ali več dni zapored…
Potem je še bolj grdo.
Kaj?
Samo… Mislim, da je to skrajno pazljivo poročilo.
Zakaj?
Lorazepam 3 mg ali manj, zolpidem manj kot 20 mg na mesec,
rastlinski pa… Ašvaganda je, ne? –Ja.
Te količine in odmerki so ravno toliko nižji, da mi ni treba prijaviti.
In ti to veš.
Tebi pa se zdi dvolično,
da se hočem izogniti vpletenosti v poročila psihološke službe?
Kot sem rekla, zdi se mi pazljivo. –Kot vodja SIGOPS-a sem seveda pazljiva.
Tukaj to ni cilj. –Cilj je zadovoljit mandat, da se lahko vrnem na delo.
Zakaj spiš s togim Jimmyjem Stokesom?
Pod tabo je. –Ostaniva profesionalni.
Profesionalni? Prišla si v mojo hišo. Pila si, jedla, govorila o svojem seksu.
Kaj je pri tem profesionalnega? –Morda je bil obisk opazovalen?
Do grla sem sita, da me opazujejo vsi okrog mene.
Ja, vsekakor to zapiši.
Paranoidne ideje. Kupi mi še obveznih šest mesecev.
Veš, da vedno vem, kdaj prihajaš?
Aroma sovražnosti te prehiteva. –Prva zanimiva stvar iz tvojih ust.
Kako je z Georgeem?
Zadnjič mi je Arthur Stieglitz rekel, da je moja predanost svojemu zakonu
moja poklicna šibka točka. Da so moja čustva do Georgea
zevajoča rana, preko katere me lahko napade vsak bedak.
In rekel je, da hočem preveč in da vsega ne morem imeti.
Dobila bom njegovo službo. Kar glej.
Ima prav?
Če pride do tega, bi dala prednost zakonu pred vsem drugim?
Cenim zvestobo. –Čemu?
Vzgajali so te katoliško, ne?
Pusti, saj so te. 12 let pri sv. Antonu v Blackpoolu?
So ti govorili, da si poredna punčka?
Ti je zato všeč erotika? Ker je poredna? Proti pravilom, pove, česar ti ne smeš.
Stavim, da so ti všeč tudi umazane besede.
Poročala bom, da si opravila. Lahko greš.
Zakaj? Ravno dobro postaja.
Zoe Vaughan, prijazna katoliška punca s severa,
hoče le pomagati ljudem, govoriti o njihovih težavah.
Daj, no. Zakaj mi? –Ljudje me zanimajo.
In trenutno me zanimaš ti.
Zolpidem.
Rekla si, da je po treh dneh še bolj grdo.
Začenjajo me obhajati misli. –Kakšne?
Mračne. –Samomorilske?
Ne.
Panične. –Še vedno zaradi denarja?
Kljub vsem nasprotnim dokazom? –Ne bom končala kot moja mati.
To je prva zanimiva stvar iz tvojih ust.
Če bo Severus uporabljan, bo umrlo na tisoče nedolžnih ljudi.
Kdaj me boste dali na poligraf, George?
Sranje.
Oprosti. Vem, da motim.
Zgodilo se je nekaj, kar je zunaj običajnih parametrov poročanja.
Če hočeš, lahko uporabiva varno sobo. –Povej.
Nerodno je. –Uvod vzet na znanje.
Naši finančniki so skupaj s HMRC pregledovali banke v davčnih oazah.
Za večje zneske pobrane podatke o identitetah vedno preverijo pri nas,
če bi s kakšno našo lažno identiteto kdo odprl račun v tujini.
Še nikoli se ni zgodilo. Tokrat pa so nekaj našli.
Katero lažno ime? –Margaret Langford.
DR in ime ustrezata potnemu listu SIS iz l. 2008.
Kdo ga je registriral? –Izbrisano l. 2009.
V starih dosjejih išči ime in datum rojstva.
Prav tako izbrisano. Po l. 2009 ne obstaja.
Prstni odtis? –Ni bil potreben. Bilo je tik pred drugo fazo.
Pri kateri banki je račun? –Pri Asia Trust and Capital.
Zakotna izbira. Tudi jaz bi jo izbral.
Prepoznava obraza na kamerah zunaj banke na dan, ko je bil račun odprt?
Tega je osem mesecev, Mjanmar pa ne sodeluje.
Če veš, koga vprašati, včasih…
Če je Mjanmar, kako sploh vemo za račun?
Nekdo je bil živčen in je prenakazal denar, ko je kazalo na nov udar.
Dobili smo zadetek prihajajočega SWIFT-a pri novi banki. –Kje?
Pri Raffenkalt/Suisse AG. V Zürichu.
V Zürichu? –To kaj pomeni?
Koliko je na računu?
Sedem milijonov. Funtov.
Je eden od naših ukradel lažno identiteto in pod to krinko dobil 7. mio. funtov?
Ja.
Kaj?
Margaret Langford je nekajkrat uporabila operacija SIGINT l. 2008.
Kdo jo je uporabil? –Tvoja žena.
A tako. Razumem.
Kot sem rekel, sem menil, da je to zunaj običajnih parametrov poročanja.
Kdo še ve? –Nihče.
Prepusti meni, prosim.
James.
Je bil denar položen v obrokih ali naenkrat?
Naenkrat. Nekdo je prodal nekaj izredno dragocenega.
TOREK
Alice, si tukaj?
Alice?
Richard? Kaj delaš? –Kaj? Le vrata sem odprl. Kje je Monica? –Po pomoč je šla.
Moral bi se slišati. –Sovražim ptice.
Daj mi baterijo. –Všeč mi je. Uporabi telefon.
SREDA
Postrv? –Ozimica.
Prihranil sem jo. –Slastna je.
Jo je težko ujeti? –Skoraj nemogoče.
Kdaj se vrneš? –Jutri. Pozno. Ne čakaj me.
Ne maram razdalje. –To nama gre zelo dobro.
Kar groteskno se zdi, kaj od človeka zahtevajo.
Sranje.
Srečno pot.
Ali gute Reise.
Ljubim te.
Sranje.
Kaj, jebemti, George?
Sem v težavah? –Sploh ne.
Kaj pa je potem?
Menda sta s Freddiejem še skupaj. –Ja.
Ni to malo nerodno?
Ker sem mu dlan z nožem pribila na mizo?
Pride na misel, ja. –Drug drugemu sva odpustila.
Veš? Po tem z dlanjo sva si bot. –Dobro.
George, ob enajstih zvečer prideš k meni spraševat o mojem razmerju.
Nisem šokirana, niti prepričana, da zavračam,
ampak, res to počneš?
Ne.
Kaj pa potem hočeš?
Ti nadzoruješ slike MZO v stavbi 321
na enem od 64 očes.
Za hip sem mislila, da si človek.
Jutri zjutraj potrebujem kratko preusmeritev Keyhola,
ki ne sme biti zavedena in zabeležena.
Mislim, da o sploh ni mogoče. –Je.
Med prenosom zveze so kratka obdobja,
ko lahko satelit neopaženo uporabiš za nekaj drugega.
To sem naredil v Ratcliffu. Ampak tokrat mora biti neuradno.
Zakaj bi naredila nekaj takega? –Tvoj dolžnik bi bil.
Kaj bom imela od tega? –Zasebnost.
Osebno se mi uporaba ekstazija ne zdi kompromitirajoča.
Skupaj z več spolnimi partnerji
pa bi bila težava. Za Freddieja.
Njegova nezvestoba je eno, tvoja pa…
Freddie je staromoden.
Baraba si. –Pomembno je.
In če ga ljubim? –Potem mi boš pomagala.
To zate sploh šteje? Človeška plat? Zate to… Ti je tega mar?
S kom pa naj bi bila? Povej.
Oprosti, zdelo se je retorično. –Ne morem hoditi na zmenke zunaj.
Ne razumejo. Notri pa tudi ne, ker smo vsi klinčevi lažnivci.
Poklicni. In vsakič imamo popoln izgovor.
Kje si bila prejšnji teden? Črna torba. Kaj si počela v petek? Črna torba.
Ko lahko o vsem lažeš, vse zanikaš, kako lahko govoriš resnice o čemerkoli?
Kako to deluje?
Kako lahko to sploh deluje?
Ne vem.
Veš.
Veš, ker zate deluje.
Vidva sta klinčevi idealni par in vsi to vedo. Povej mi.
Povej, kako deluje?
Jutri ob 6.30. Nekaj minut prej, za vsak primer.
Se da kje varno gledati?
Blizu glavne 64 je varna soba.
Dobro.
Hvala za vino. –Ne bi ti bilo treba nastopiti tako, veš.
Tako ali tako bi to naredila zate.
ČETRTEK
Si pripravljen za izdajo? –Ni smešno.
Seveda je. Kje gledava?
47,3701 severno, 8,5411 vzhodno.
Tam je le ena dobra možnost.
Zelo možat satelit Milstar na 1509 metrih.
Operativni lok malo uporabljajo. Nad Lichtensteinom.
Tisti. Druga vrsta z vrha, tretji z desne.
Predal bo Gaofenu 4. –Koliko časa bova imela?
Tri minute in 20 sekund. –Kaj zgreši?
Major?
Nikoli. Pripravljen?
Čakaj. –George.
Ne, tu sem gola. Bova ali ne?
Zdaj.
Predaja.
PREDAJA ZAGNANA
Zürich? Kaj je pa tam? –Približaj.
Bliže. Iste koordinate.
Bliže.
Lepa klop. Sva končala? –Čakaj.
Zamuja.
Poreden soprog si, George. –Vprašala si, kako deluje.
Da si v tem poslu z nekom. Tako.
Vsak ve, kar ve, veš, kaj boš naredil, in o določenih stvareh ne govoriš več.
Opazujem jo, ona pa mene, domnevam.
Če je v težavah, tudi, če jih zakuha sama,
bom naredil vse, kar morem, da jo izvlečem.
Ne glede na to, kaj to pomeni. Razumeš?
Mojbog, to je pa tako vroče.
Tako deluje. Edino tako.
Lahko še približaš?
Prepoznava obraza?
IŠČEM V BAZI ANALIZIRAM
Nič?
Počakaj malo.
PREDAJA ZAGNANA
SKENIRAM
Kulikov.
Minuta. –Čakaj. Nekaj bom poskusila.
UI za branje z ustnic. Beta različica.
Zdaj bo zvok.
Denar čaka. Opravi svoje, pa ga bom sprostila.
Ne prodaja, kupuje.
Položaj je zapleten.
14 sekund. –Razmisliti moraš.
Dobi ju nazaj. –Poskušam.
Izpustiti ju moram. –Dobi nazaj.
Moram pustiti.
Sranje. –Kaj?
Ne odziva se. –Znebi se ga.
Ne vem, kaj…
Poskušam.
Zakaj… Sranje.
Je videl? –Ne vem. Si snemala?
Avtomatično je. –Izbriši v korenskih datotekah. Zapis tipkanja tudi.
Upam, da si dobil, kar si hotel. Če bom padla, greš z mano.
Si bom zapomnil.
Ne razumem.
Česa? –Vsega.
James, daj, no. Koliko si pa star? –Pridi sem.
Kaj? –Pridi sem.
Ni take vrste obisk. –Kakšne pa?
Take, ko povem, da ne hodiva več.
Zakaj že ne?
Ker hočem. –Kaj pa tista najina seansa tamle?
Takrat si hotela. –Ja. Zdaj pa ne.
Vidiš, to ni normalno. Kako to delaš. Toliko, da veš.
In kar sva naredila tukaj. Nič od tega ni normalno.
Ne, ni.
Ubrisana si kot tvoji pacienti. –Mogoče.
Terapevt sme imeti svoje težave.
Imaš drugega? –Ja.
Mater, si pa hladna. –Ja. Malo.
Hladna celo o tem, ali si hladna.
Trajno bom odobrila tvoj mandat.
in svetovala, naj ti priporočijo psihiatra,
če boš imel težave z recepti. –Zaupal sem se ti.
Tvoje misli in čustva so zaupni.
Najino razmerje… –Dol mi visi. Mimo je. Tudi jaz imam drugo.
Operativne stvari sem ti povedal.
Misliš Severus?
Pijan sem bil. –Kar si mi povedal o Severusu, je tudi zaupno.
Krasno. Res bi bilo nadležno, če bi te moral ubiti.
Tak humor mi ni všeč. –In pri tebi mi to ni bilo všeč.
Veš, kaj bi tule prišlo prav? Žametni Jezus z očmi, ki ti sledijo.
To bi ti bilo všeč, ne?
Dežurni je.
Kar daj. –Hvala, mama.
Ja.
Kdaj?
Kako dolgo?
Takoj pridem.
Iti moram.
Nekaj stvari sem pustil pri tebi. –Vreča je pri dežurnem pod tvojim imenom.
Zjutraj sem jo pustila tam.
Najboljši razhod, kar sem jih doživel. Resno, zabavam se.
Pazi nase, Zoe. Si pa res od sile.
Major je klical. Vdor imamo.
Jaz sem. Ne teži. Daj že.
Kristus.
To te bo zanimalo.
O, ne. Ne, ne.
Dobro. Začnimo.
Gdč. Childs, prosim.
To je Vadim Pavličuk, disidentski ruski general,
že pol leta v hišnem priporu v Lichtensteinu.
Pavličuk je sodeloval z mrežo izgnanih militaristov,
da bi vrgli ruski režim zaradi slabega vodenja vojne.
Odkar je prišel, smo imeli popolno zaporo hiše 24 ur.
Če bi se Pavliček zganil, smo hoteli prvi vedeti. Zdaj se je zganil.
To so infra signali v hiši ob 6.31 po srednjeevropskem času.
Sedem ločenih signalov. Zvezo s hišo smo izgubili
med rutinsko predajo zveze za…
Tri minute in 20 sekund. –Hvala. Tako je.
Ko smo spet dobili signal in ob 6.35 pregledali infra signale,
vidimo to.
Zdaj jih je samo pet.
Minuli dve uri smo sledili vsakemu posameznemu signalu.
Imamo vseh pet, kot so prihajali in odhajali. Pavličuka ni med njimi.
Pesjan je torej zunaj, kaj? –Kako se je to lahko zgodilo?
Kako je lahko vedel, kdaj točno bo predaja zveze? –Točno tako.
Kako? Razen če mu je povedal nekdo tukaj.
Pogledamo stran, pa jo pobriše.
Operacija je bila.
Zelo natančna. V naši hiši je neznanec.
Smo Pavličuka po odhodu zaznali? –Dober je.
Nekje čepi v črnem kombiju in načrtuje zlo.
Domnevamo, da je njegova desna roka, bivši poročnik Andrej Kulikov,
ta hip na poti, da ga pobere.
Nameni niso jasni. Kulikov se je v Zürichu sestal z neznano osebo.
Čakamo na posnetke tega. –Nadaljujte s tem.
Bi… Bi morali obvestiti CIO? –Klinc jih gleda.
Sit sem, da sem zanje bankomat informacij,
in ne bom jim kazal našega umazanega perila.
Če je v hiši izdajalec, hočem pred njimi vedeti, kdo je.
To ostane v tej sobi.
Praviš, da je major zaznal preusmeritev?
Ja. Dobil sem alarm in ga poklical, pa je že vedel.
Naj ga premestijo. Na lep kraj. Recimo Bahame.
Recite, da je napredoval. Veljavno takoj.
Jutri potuje.
Lahko vprašam, strateško, zakaj nas briga, da je Pavličuk zunaj?
S6 in nižje, ven, prosim.
Severus.
Menimo, da je Pavličuk dobil fizično kopijo. Zato smo ga opazovali.
Če ga Kulikov z njim spravi nazaj v Moskvo…
G. Small, pouči naša kolega.
Severus je polimorf stuxneta, ki smo ga razvili z NSA.
Fizično ga je treba vnesti v jedrski reaktor, da premaga zračno vrzel.
Ko je notri, lahko napade in stali sredico reaktorja.
Operacija cyberccoma je bila. –Zakaj, hudiča, bi to izdelali?
Teorije. Zmožnosti. Ne bi smel iz hiše.
In če lahko mi to naredimo njim, lahko, ko bo zunaj…
Oni to naredijo nam. –Dobra ideja je bila.
Taljenje bi povzročilo politično zmedo.
Za sovražnika, vpletenega v neskončno vojno, in kolebajočo vlado?
Ljubljenega vodjo bi na tirnici odnesli iz Moskve.
Klinca bi se znebili enkrat za vselej. Tega nismo naredili.
Ampak ideja je bila preklemano dobra. –Očitno je nekdo tu menil enako.
In preusmeril oko,
da je Pavličuk lahko pobegnil s ključkom.
Zdaj je na poti v Rusijo, da sproži taljenje, krivi bomo pa mi.
Najdite, kje pušča.
Metode ne bodo vprašljive.
To ne more biti dobro. –Saj ni.
George je ukazal preusmeritev. Pomagala sem mu.
Hvala.
Kathryn.
Kristus, Freddie. –Imaš čas?
Ve še kdo? –Ne.
Lahko Clarissi zaupaš? –Ne ravno.
Da bo obdržala zase, mislim. –Pa že. George ji je pri srcu. Skrbi jo.
Karkoli že počne, je v zelo luknjastem čolnu.
Če se Pavličuk vrne v Rusijo, je kriv on. –35 let bi dobil.
Lahko kaj narediš?
Kako je bilo v Zürichu?
Nesmiselno je bilo. Ničesar ni imel. Ne vem, zakaj sem šla tja.
Potem sem lovila Güntherja pri FIS, a ni prav nič koristil.
Se ti sanja, zakaj bi te George opazoval? –Sploh ne.
Dobro. Zjutraj bova pripravljena.
Čez noč moram premisliti. –Prav.
Samo ti in jaz.
Ja? –Seveda.
Mislim, da so me ukanili.
Mene tudi.
In to ravno Freddie. –Zakaj?
Izigrava me. Misli, da bom ukrepala, da te zaščitim.
In prav ima.
Ubijala bom zate, George.
Saj to veš.
Freddie je ukradel Severus. –Mogoče. Mogoče pa ne.
Saj v resnici ne gre več za to, ne? Nekako gre…
Za naju.
Načrt obstaja.
Načrt trčenja.
Eden uporablja tebe proti meni, drugi pa mene proti tebi.
Kaj bova ukrenila glede tega?
Motila bova.
Vse.
Nekoga bova zvabila v pretiran odziv.
Bo treba spet počistiti svinjarijo?
Samo, če bova opravila, kot je treba.
PETEK
Ko bi vsaj prej poklical. Nisem imel opreme. –Skoči noter.
Nisem ravno za ribarjenje. –Potrpljenje. Samo to potrebuješ.
Pravočasno se bova vrnila.
Tu zunaj je lažje razmišljati.
Nekaj potrebujem.
Geoograjo za Kulikova. Nazadnje v Zürichu.
Hočem gibljiv sledilnik njegovega mobija in hočem, da ni zavedeno.
Ne bom šla v zapor za vaju psihota.
Predaleč si že, da bi te to skrbelo, se ti ne zdi?
Ustvarjena drug za drugega.
Danes bi rad izpeljal več poligrafij. Običajna soba v Vauxhallu.
Koga si imel v mislih? –Freddieja Smallsa.
Clarisso Dubose. Dr. Zoe Vaughan.
Zakaj njo?
Freddie je minulih 8 mesecev dvakrat na teden hodil k njej. Puščanje.
Tudi jaz sem hodil k njej. –Vem. Zapiši še sebe.
Preglednost.
Še kdo? –Za zdaj ne.
Tista zadeva s švicarsko banko… –Nameraval sem ti povedati.
Seveda takoj pomisliš na možno povezavo s Severusom.
Pomislil sem na to. –Res?
Zdi se, da je povezano.
Si še komu zaupal svoje sume?
Seveda ne.
Si pa še vedno prepričan o identiteti osebe, ki je odprla račun v tujini?
Ne.
Saj to je. Zato sem ti hotel povedati.
Margaret Langford. Ime v potnem listu, ki ga je imela Kathryn l. 2008.
Nekakšna motnja je bila. Sistem ga reciklira, deset let že kroži po SIS
Vsaj ducat uporab. 40 ali 50 mejnih zapisov.
Zdi se čudno, da bi to spregledal. –Ja. Saj si očitam.
Površno je bilo. Bistvo pa je,
da bi bil lahko kdorkoli.
Kathryn nam ni več sumljiva. –Nam?
Tebi in meni.
Kaj naj naredim?
Malo ji pusti bežati.
Ameriška za Emmo. Hvala.
Zapora območja aktivnega mobija. Vpis sledilnika. Premika se.
Je danes moj rojstni dan? –Lahko hitro dobiš odobritev?
Da Severus ne bi prišel ven? S svetlobno hitrostjo. –Dolgujem ti.
Res. Zakaj te pa briga? –Zasebna zadeva.
To ni ravno odgovor.
Eden naših je kompromitiran. Napad z dronom ponastavi vse.
Samo Kulikova? Ali še koga? –Darilo je. Hočeš ali ne?
Ja, hočemo. Samo razumeti skušam širšo sliko.
Naslednje tri ure bo potoval čez Poljsko. Ne čakaj.
To je ikizukuri. –Hvala, Jimmy.
Kaj hočeš pa ti? –Ikizukuri je v ZK prepovedan.
Če nimaš nič proti, raje jem sam.
Ne vidim vseh kotičkov, razločim pa obliko.
Čisto tvoja je.
Le o čem govoriš? –Prosim te.
Tvoje operacije je ta hip konec.
Za to si malce prepozna. –Ja?
Ko se vrneš, preberi vpise CIE za drone.
Koliko bi jih raztalitev ubila? 10.000? 20.000?
Kaj si naredila? –Preklicala sem tvojo operacijo.
Ti koza neumna.
Pojma nimaš, kakšno škodo si naredila.
Ne vem, koga si uporabil za pomoč, ampak zdaj je v to ugriznil George.
Si ga videl, ko se mu čeljust na nečem zaskoči?
Sam se boš raztrgal, preden bo izpustil.
Pojej.
To se bo končalo z nekom v prtljažniku.
Če lahko pohitiva. –Začneva?
Izvoli.
Je danes petek? –Ja.
Bivaš v Združenem kraljestvu? –Ja.
Je Frederick Alan Smalls tvoje pravo uradno ime? –Ja.
Si danes zjutraj masturbirala? –Dobro. Že na začetku nerodna osebna vprašanja.
Ja ali ne, kadar je mogoče, prosim. –Veš, tega sem se veselila.
Si danes zjutraj masturbirala? –Ne. Nisem imela časa.
Sediš? –Ja.
So v tej sobi luči prižgane? –Ja.
Si zdaj v Westminstru? –Ne.
Ti opečenec tekne? –Zelo.
Ja ali ne. –Ja.
Si kdaj med prepirom fizično napadla partnerja?
Veš, da sem.
Spet, ja ali ne.
Ja. Navdušeno.
Nosiš kontaktne leče? –Ja.
Kadiš cigarete? –Ne.
Ta hip sediš? –Ja.
Je dopoldne ali popoldne?
Popoldne. Se lahko vrneva na NOV-je? Zabavnejši so.
Je tvoji materi ime Quiana?
Ja.
Kdaj si prvič izvedela za Severus.
Kaj je Severus?
Kdaj nisi podpiral kateregakoli svojih otrok?
Samo čustveno. –Ja ali ne.
Ja.
Si zameril, da sem te preskočil za službo v PO? –Klinčev človek sem.
Ja ali ne? Si zameril, da sem te za to službo preskoči? –Ja.
Si ukradel Severusa, da bi se maščeval? –Sever… Ne.
Kdaj si izvedela za Severusa? –Pred dvema mesecema.
Kako si izvedela? –Zaradi poklicne omejitve na to ne morem odgovoriti.
Kako si izvedela? –Enak odgovor.
Ti je informacijo razkril pacient? –Enak odgovor.
Si razen v vojni kdaj ubil človeka? –Definiraj vojno.
Napovedan ali nenapovedan spopad med ZK
in drugo državo ali nedržavnim akterjem. –Ne.
Si bil, razen v vojni, kdaj v streljanju, pri uporabi noža ali pretepu,
ko je bil nekdo hudo ranjen?
Ja.
Si kdaj izdal domovino?
Ne.
Kakšen je tvoj odnos z dr. Zoe Vaughan?
Njen pacient sem in družabno se poznava.
Bi rad odmor? –Ni treba.
Je tvoje srednje ime Beatrice?
Ne.
Je tvoje srednje ime Beatrice? –Ne.
Prosim, odgovarjaj po resnici.
Je tvoje srednje ime Beatrice? –Ja.
Ta hip stiskaš mišico sfinkterja? –Ja.
Si prebrala Odziv na psihološki stres in preslepitev poligrafa
Weymoutha in Coombsa? –Od začetka do konca.
Ja ali ne? –Ja.
Prosim, sprosti mišico sfinkterja.
Veš, da, George.
Kdo te je prosil, da v koš v moji omari podtakneš odreze vstopnice. –Kaj?
Nihče.
S koliko ljudmi, ki vedo za Severus, si osebno povezan?
To vprašanje je neprimerno operativno.
S koliko ljudmi… –PO si. Veš, da ne smem odgovoriti.
Si ukradel Severus? –Ne.
Si ukradel Severus za denar? –Ne.
Si ukradla Severus zaradi ideologije? –Katere ideologije?
Si ukradla Severus zaradi svoje ideologije?
Vprašanje domneva, da sem ukradla Severus.
Drži ali ne. Bog ne obstaja.
Ne drži.
Koliko spolnih partnerjev si imela v minulih treh mesecih? –Dva.
Drži ali ne. Skupno dobro pretehta takojšnje pravne ali etične omejitve.
Brez podrobnosti ni mogoče odgovoriti.
Misliš, da si pametnejši od večine? –Georgie, vem, da sem.
Ja ali ne?
Ja.
Bi jutri zvečer prišla k nama na večerjo?
Tvojo pomoč potrebujem, da nekaj ugotovim. Lahko prideš?
Ja, seveda. –Zadnjič sem se zelo zabaval.
Ja ali ne?
Je to ukaz?
Pričakujeva te ob osmih.
Čakaj. Kaj smo izvedeli? –Se vidiva jutri.
SOBOTA
Si v redu? –Samo živčen sem.
Le še eno morava izvedeti.
Bo šlo tako daleč?
To me plaši. –Upravičeno.
Že leta se nisem tako zabavala.
Zakaj pa poveljniška predstava? –Vstopi.
Delo ali družba? –Ja.
Mislil sem, da bom samo jaz. –Vsi smo.
Kje je ta klinčeva večerja? –Nisem kuhal.
Igro imamo. –Sranje. Res?
Ne vem, ali sem pripravljena sodelovati pri tem. –Takole gre.
George bo vsakomur za mizo zastavil eno vprašanje.
Je odgovorite napačno, izgubite. –Neprimerno je.
Poraženec ne bo vstal od mize.
Mater. –Sta zmešana?
Vidva, pri bogu.
Grem. –Sedi.
Prisrčno ste vabljeni na večer
zabave in iger z Georgeem in Kathryn.
Nova preproga. –Kdor bi raje na vprašanje odgovoril
pred odborom OSRAC, lahko gre.
Zakaj nova preproga? –Moteni ste.
Vsi. Vam je to jasno? Ubrisani ste. Drug drugega jebete.
Dobesedno. Sem in tja. Je v tej jebeni hiši sploh kdo normalen?
Prav.
Nimam česa skrivati. –Potem bomo začeli s tabo.
Kdaj si prvič spala s Freddiejem?
Ogabno. –Bolno.
Opravičujem se. Nekavalirsko, vendar nujno.
Dr. Vaughan je ženska, s katero se je Freddie srečeval v hotelu Zetter.
Ti pizdun.
Pred sedmimi ali osmimi tedni. –Hvala.
Je to šala?
Z njim?
Zakaj? –Manipulacija.
Menila je, da bo kaj potrebovala od njega.
Daj, no, ne bodi zategnjen. Ni mogoče… –Ne, ni. Prav ima.
Po odkritju preusmeritve si obvestil dr. Vaughan, kajne?
Tako je.
To te bo zanimalo. –Nekaj moraš narediti.
V tvojih rokah sem mehak. Kaj? –Za preusmeritev si povedal meni,
ker si vedel, da bom ukrepala, da krijem Georgea.
Naslednje tri ure bo potoval čez Poljsko. Ne čakaj.
Ja.
Clarissa.
Kaj, jebemti, hočeš?
Le čestital bi ti.
Najboljša manipulatorka poligrafa si, kar sem jih videl.
Nisem lagala. –Vem. Ni bilo treba. Z vsem tem nisi imela nič.
Si se ti domislila, da podtakneš kino vstopnico, ali kdo drug?
Katero vstopnico?
Padla mi je v oči. Kar ni težko, glede na moj poklic.
O čem govoriš, George?
Je Stieglitz prišel k tebi z idejo o kraji Severusa?
To bi bilo najbolj logično. Destabilizirati Moskvo.
Vplesti Kathryn, ki je ogrožala Stieglitza, in umakniti mene.
Tri muhe na en mah.
Nekako si škodljivo kodo Severus odnesel iz stavbe.
A te je lastni načrt navdušil. Preveč si pil in o njem povedal dr. Vaughan.
Nisi pa vedel, kako globoko je njeno versko prepričanje.
Name se spravljaš, da bi prikril svoje izdajstvo.
Prepričanje, ki ji ne bi dovolilo,
da dopusti smrt več deset tisoč ljudi v raztalitvi. –Fantaziraš.
Vse to je njegova fantazija. –Zato sem imel sprva težave.
Načrt ni bil eden, dva sta bila.
Ločena, a prepletena. Dopolnjevala sta se in spodnašala.
Ti si zmanipuliral mene, da je Pavličuk lahko pobegnil.
Vidva s Freddiejem pa Kathryn, da bi ga dala ubiti, da bi me izvlekla.
Causa et effectus.
Ni tako?
Vidva skoraj olajšata. Mar vama je le drug za drugega.
Uradno, vedela sem. Vseeno sem naredila, ker je bilo treba.
Ti si me dal zvabiti v Zürich.
Mislila sem, da bom odkupila Severus, ti pa si prikazal, kot da prodajam.
Ti si odprl račun v Mjanmaru, kajne?
Vse to so domneve. –Izkazalo se je,
da Mjanmar le sodeluje.
Le vedeti moraš, koga vprašati.
Razman je še vedno moj dolžnik.
Severus je bil dober načrt.
Ponovil bi ga. Stoodstotno.
Spodobna prevara je bila in končala bi klinčevo vojno.
Bilo je prav, bilo je pogumno in plemenito.
Katero je bilo razlog, da si ubil Meachama?
Ker je bilo prav ali ker je bilo plemenito?
Ker je bilo nujno. –Nisem vam povedala imena igre.
Kako se imenuje? –Poglejmo, kdo bo vzel pištolo.
Mater. Daj, George.
Bi me odpeljal v lisicah? Ti poveš svoje, jaz svoje. In potem?
Vseeno boš oplel. Ona mogoče ne, ti pa boš.
Ničesar nimaš. Ničesar trdnega. Le sum, govorice in šepet na blazini.
In tvoje posneto priznanje.
Se pomenimo o pogojih tvoje vdaje? –Blefiraš.
Na čolnu bi me moral ubiti.
Kar sta naredila, me ne moti. Rešilo je življenja.
A nikoli več se ne zajebavajta z mojim zakonom.
Prav.
Freddie. Miza.
Draga, preprogo potrebujemo.
PONEDELJEK
9. nadstropje. Vrata se odpirajo.
Dvigalo gre dol. Vrata se zapirajo.
Strašno glede Stokesa. –Tako čudno.
Da takole izgine.
Delo je zelo nevarno. –Bi rekel.
Glede na vse, kar si dosegel,
je morda čas, da razmisliš o odhodu, Arthur.
Z nogami naprej.
2. nadstropje. Vrata se odpirajo.
Kakor hočeš.
Dvigalo gre dol.
Čisto razburjen je. Fantastično.
Cel mesec ne bo spal.
Ni bil razburjen. Zasluge za vse skupaj je pripisal sebi.
CIA ga na vse pretege crklja.
Izmišljotina je. Večno je ne bo mogel ohranjati.
In Stieglitz me dolgočasi.
Pogovoriva se o tebi.
Zakaj me nisi kar vprašal o kino vstopnici?
In videl, ali lažem?
Zaupanje. Ti ne bi bila nikoli tako površna.
Kino vstopnica? Prosim te. –Točno.
Skoraj žaljivo je.
Vedel sem, da mi ne bi lagala. –Le, če bi morala.
Seveda.
Še nekaj.
Tistih sedem milijonov funtov, ki jih je Stokes položil na švicarski račun?
Še so tam. –Res?
Prevedla Tanja Borozan
Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi INFiRE.si