Nu! Nu! Nu!
Da.
Nu.
Nu, nu.
Te rog.
Nu, nu pot muri din nou.
Nu pot. Nu pot să o fac.
Te rog, nu din nou. Nu pot.
Nu. Nu, nu.
Nu. Nu. Nu, te rog!
Nu!
Traducerea și adaptarea: TheOne
Pare a fi ploaie.
Hei. Deci, care e planul când ajungem acolo?
Adică, vom face un fel de ritual sau ceva de genul?
Nu sunt pregătită pentru niciun ritual.
Nu genul tău de ritual de „woo-woo”.
Mai degrabă o chestie ca o ceremonia de încheiere, știi?
Aceasta este ultima oprire din turul nostru,
și chiar dacă n-am învățat absolut nimic nou,
probabil ar trebui să marcăm ocazia.
Ca un fel de celebrare a eșecului nostru?
- Da. Sigur. Oricum. - Bine.
Oricum, nu sunt sigur la ce să ne așteptam.
Încheiere. Nu este de obicei
ce urmăresc oamenii în astfel de situații?
Nu ajungem la încheiere.
Ea a dispărut. Nu e moartă.
Nu. Da, desigur. Doar întrebam.
Stai, stai, stai. Clover, te rog nu șterge. Doar...
doar privește.
Uite, știu că aș fi putut gestiona altfel despărțirea noastră.
Aș fi putut gestiona totul altfel după moartea mamei.
Pur și simplu nu am mai putut sta în casa aceea.
Dar nu e prea târziu să mi te alături.
Știu că nu e o decizie ușoară
dar, te rog, sună-mă înapoi.
Mi-e dor de tine.
Cam straniu să fii aici un an mai târziu.
Max!
Ce?
Are dreptate totuși.
Este. E straniu și e cam trist.
Îmi pare rău, Clover.
Cred că ar trebui să ne unim mâinile.
- Nu. - Doamne Dumnezeule, Megan.
Am făcut-o literalmente peste tot,
ar părea cam incomplet dacă nu am face-o aici.
Clover știe că se întâmplă ceva special, așa că...
Se întâmplă ceva special?
Cea mai mare realizare psihică a ta a fost atunci când ai „simțit”
că tatăl tău avea o aventură
cu mama lui Max înaintea oricui altcuiva.
- Am avut dreptate. - Îți amintești de asta, Clover?
Adică, cu toții am simțit asta când i-am auzit în garaj.
Scârbos. Și aceea e tot mama mea.
Dar, de fapt, putem încerca, vă rog?
Probabil că a dispărut
la scurt timp după ce videoclipul a fost înregistrat
și asta e o chestie destul de importantă.
Și cu toții simțim asta.
Așa că poate vom valorifica o parte din energia ei reziduală.
Da, e în regulă. Hai să facem chestia cu mâna.
Bine, bine, grozav. Grozav. Bine.
- Bine. - Bine.
E în regulă.
Acum, toată lumea.
Închideți ochii.
Și încercați să ignorați absolut tot altceva.
Trebuie să vă gândiți la asta ca la un radio sau un televizor vechi.
Așa că uneori prinzi un semnal,
dar de cele mai multe ori este doar static.
Continuați să încercați.
Încetiniți respirația.
Inspirați.
Expirați.
Inspirați.
Expirați.
Inspirați.
Expirați.
- Doamne! -Ai grijă!
Ieșiți de pe drum!
Încetinește!
- Doamne Dumnezeule. - Ce naiba?
Bine.
Hai să încercăm din nou, bine? Deci...
Clover?
- Clover! Hei! - Hei, Max.
Oprește-te. Las-o puțin, bine?
Nu uita de ce te-a părăsit în primul rând.
Ea nu m-a părăsit. Eu m-am despărțit de ea.
Pentru că ea voia spațiu, lucru pe care tu nu i l-ai da.
De când ești expertă în spațiu?
Scuză-mă? Ce ar trebui să însemne asta?
Încă de la grădiniță,
întotdeauna ai avut nevoie să fii într-o relație.
- Chiar? Ai nevoie? - Nu, nu am.
Acum șase luni, exista un tip exact ca tine.
Și cu trei luni înainte de asta, a existat o fată exact ca tine.
-Iulia. -Iulia?
De cât timp sunteți împreună?
-Trei luni. -Trei luni.
Sper că va aștepta până ne întoarcem să se despartă de tine.
-Max. -Păi, dacă nu o face...
mai aveți numărul Juliei?
Du-te naibii.
Hei.
Doar asta.
Doi dolari.
Mulțumesc.
Scuză-mă, te-am văzut pe tine și pe prietenii tăi acolo.
Ce a fost aia?
Ca un cerc de rugăciune?
Da, ceva de genul ăsta.
- Bine. Mulțumesc. - Da. Cu siguranță.
Scuze, ai lucrat aici anul trecut?
Anul trecut și anul de dinaintea lui
și anul dinaintea lui și anul dinaintea lui,
și tot așa, tot așa.
Știi, fiecare an e la fel...
dar diferit.
Ai dreptate.
păi, atunci pot să te întreb ceva?
Ți se pare cunoscută cumva?
Destul.
Seamănă mult cu tine.
A dispărut, nu-i așa?
Nu am spus asta.
Păi, nu ești prima care vine aici,
întrebându-mă dacă am văzut pe cineva.
Dispar mulți oameni pe aici?
Aici? Nu.
Dar mai sus pe drumurile din Glore Valley.
Acolo oamenii dau de probleme.
Glore Valley?
Da.
Stop.
-Ești așa morocănos azi. -Hei.
Pot să spun ceva foarte repede
înainte ca Clover să se întoarcă aici?
-Da. -Mi-ați povestit despre această călătorie
că e o chestie de tip „să ieși din oraș”.
Știi, nu mi-am dat seama că vom fi
pe urmele ultimei călătorii a surorii sale.
Așadar, trebuie doar să spun,
-ca student la psihologie... -Ca student la psihologie...
Da. Mulțumesc.
Ca student la psihologie, nu știu
dacă acesta este cel mai bun lucru pentru Clover.
Cred că intențiile au fost grozave.
Exact. Și asta ar putea fi ceea ce are nevoie ca să meargă mai departe.
Sau asta ar putea să o determine să...
știi, din nou.
Atunci de ce ai venit dacă ți s-a părut o idee proastă?
Doar ca să petreci mai mult timp cu Clover?
Pentru că felul în care trecem prin căcaturile neplăcute
este să rămânem uniți. Știi?
Așa că să nu ne învinovățim unii pe alții
pentru unde ne aflăm acum, bine?
Adică, dacă tot vom da vina pe cineva,
atunci ar trebui să fie Melanie.
Mama lor murise cu doar câteva săptămâni înainte.
Nu ar fi trebuit să o părăsească pe Clover când a făcut-o.
Aceea a fost alegerea egoistă aici.
Măi.
Cred că știu unde a dispărut Mel.
- Hei. E în regulă. - E o nebunie.
Mașina este cel mai sigur loc în timpul unei furtuni.
Nu spune prostii de genul ăsta, Max.
E adevărat. Toată lumea știe că e...
Max! Nu spune căcaturi de genul ăsta.
Putem pur și simplu să ne întoarcem?
Nu înțeleg ce am greșit.
Pentru că o să ne blestemi.
Cineva spune ceva de genul ăsta,
și apoi, Abe dă peste ceva,
și atunci suntem cu toții morți, futu-i.
Deci, nu spune căcaturi de genul ăsta.
Putem să ne întoarcem, vă rog?
Nu din nou. M-am întors deja de două ori.
Așa că întoarce-te din nou.
Dacă vom continua să ne întorcem
nu vom ajunge niciodată nicăieri.
Oprește mașina. Nu putem vedea pe fereastră.
Nici măcar nu mă pot auzi gândind.
Ce naiba?
Ce căcat!
Ce se întâmplă?
Cred că o să mi se facă rău.
Da.
Megan?
Vedeți și voi asta?
Este peste tot în jurul nostru.
Există un nume pentru acest tip de anomalie meteorologică.
- Serios? - Da.
Care e?
Nu știu. Nu-mi amintesc.
E mișto, totuși.
Mișto, ciudat, orice ar fi, probabil ar trebui doar
să ne urcăm înapoi în mașină și mergem mai departe spre casă.
Nici vorbă, frate. Nu voi trece cu mașina
din nou prin fututa de furtună. Trebuie să așteptăm să treacă.
Sau am putea pur și simplu să găsim o altă cale.
Futu-i.
Prinde cineva semnal?
Eu prind.
Unul nașpa.
Perfect.
Știi ce e? Zid de apă.
Ce?
Cred că se numește... da, un zid de apă.
Asta sună al naibii de inventat.
Nu, de acolo e melodia.
Ce?
Poate că e cineva înăuntru care ne-ar putea spune unde suntem.
- Putem începe să facem un plan. - Da.
- Bine. - O idee bună.
E o nebunie.
Alo?
Alo? E cineva aici?
La naiba.
Parcă suntem primii oameni aici după ani de zile.
Da. Unde e toată lumea?
Mișto.
Clover?
Mel?
Clover!
Max?
La naiba!
Clover.
Te simți bine?
Mi s-a părut că am văzut pe cineva.
Bine, hai să intrăm. Bine?
Căcat.
„Căcat” ce?
Uite.
Căcat!
Măi,
ar trebui să vedeți asta.
Nu există detalii despre ea sau despre oricare dintre celelalte.
Ca și cum nu ar avea dată de naștere,
fără înălțime și greutate, fără ultima locație în care au fost văzuți,
nici măcar un număr de telefon la care să suni dacă ai informații.
Deci, care e rostul, atunci?
Am găsit și eu ceva.
„Glore Valley.” Asta e.
Aici a dispărut Mel.
Ea era cea pe care am auzit-o în ploaie.
Stai, ce? Uite...
Sunt atât de confuză acum.
Am auzit pe cineva strigându-mi numele, și suna ca Mel.
Dar nu voiam să mă las să cred asta.
Și apoi intru aici și văd asta.
Da, dar, Clover, e ciudat, nu?
Îți spun că e ea. Uite.
Căcat!
Da, știu.
Stai, a întors vreunul dintre voi asta?
Max?
Nu. Ce legătură are asta cu altceva?
Pentru că nu a fost întoarsă înainte.
Așteaptă.
Auziți asta, măi?
Da.
Unde e mașina mea?
Căcat.
Aia e fututa mea de mașină?
Mergeți înapoi înăuntru.
Mergeți înapoi înăuntru. Haideți.
Oare doar o să stea acolo?
O întrebare mai bună, noi vom sta pur și simplu aici?
Păi, ce altceva putem face?
Putem să verificăm telefonul din nou?
Totuși, nimic nu a funcționat de când am ajuns aici.
Trebuie să fie un telefon pe aici pe undeva.
Vrei să cauți unul, n-ai decât.
Eu nu-mi iau ochii de la tipul ăsta.
Căcat.
De ce sunt ferestrele sub pământ?
Măi, există un telefon.
Se aude tonul.
E în regulă. Probabil e doar cineva care se fute afară cu noi.
- O să fie bine. - Da.
Nu funcționează.
Doar dacă...
Doar dacă ce?
Doar dacă asta nu i s-a întâmplat lui Melanie înainte să dispară.
Alo? Mă aude cineva?
Alo?
Măi.
Mă duc să verific și revin imediat.
Bine?
Bine.
Alo?
Este cineva acolo?
Abe?
Aia este Nina?
Ce pana mea?
- Mă duc să verific. - Bine.
Du-te... du-te! Ascunde-te! Du-te... du-te!
Te rog.
Mel!
Căcat!
Cum de sunt încă în viață acum?
Ai fost ucis.
Am văzut.
Și eu am murit.
Te-a prins și pe tine?
Stai. Dar ceilalți?
Să mergem.
Sunteți bine, măi?
-Ce s-a întâmplat? -Nu știm.
Megan. Hei.
Stai, unde e Abe?
-Abe? -M-am întors aici.
Sunt destul de sigur că suntem futuți, măi.
Căcat!
Ăsta ne are acum pe toți.
Ce vrei să spui prin „ăsta”?
Nu sunt sigură.
Știu doar că o simt, mai puternic decât înainte...
Trebuie să plecăm în pana mea de aici
cât timp mai avem o șansă.
Nu! Nu! Ar putea fi încă acolo.
Nu am văzut pe nimeni acolo. Și Jeep-ul s-a întors acum.
Perfect. Hai să o luăm. Trebuie să mergem. Chiar acum.
Nu cred că putem.
Nu știi asta. Niciunul dintre noi nu știe nimic.
Păi, știu că ai fost ucis, futu-i,
acum vreo zece minute.
Și știu asta pentru că am văzut!
Am văzut asta chiar înainte ca eu să fiu ucisă!
Și acum sunt din nou aici,
și numele meu e în nenorocita aia de carte, la fel ca al lui Mel,
dar cine știe ce pana mea s-a întâmplat cu ea.
Deci noaptea abia începe din nou?
Adică, cum pana mea se numește filmul ăla?
Adică, chestia aia chiar e reală?
Au fost o grămadă de filme despre asta, dar...
Nu-mi amintesc să se fi întâmplat asta ultima dată.
Deci nu e ca în filmele alea.
Bine de știut.
Nici asta nu a funcționat.
Futu-i!
-Abe? - Căcat!
Futu-i.
Hei. Hei. Megan. Hei. Ești bine?
În seara asta se simte altfel.
Ce vrei să spui?
Mai rău.
Futu-i.
Bine, bine. Păi...
ca să știi...
știi toată chestia cu psihicul
și primești semnal sau ceva de genul?
Te cred în întregime acum.
Meg. Megan! Megan!
Megan!
- Hei, Meg. Hei. - Megan!
Ce pana mea se întâmplă?!
Megan?
-Megan? -Unde a dispărut Megan?
Megan?
Ce pana mea?! Unde e?
Unde pana mea s-a dus?
Ascultă.
Meg?
Este cineva acolo? Alo?
Ajutor! Te rog! Ajută-mă! Ajutor!
Cine e acolo?
Orașul ăsta a avut dreptate să fie blestemat. Suntem cu toții păcătoși aici.
Fă să se oprească. Vreau doar să mor. Te rog. Te rog, lasă-mă să mor.
Unde e mama?
Mami?
Și apoi, dintr-o dată
a început să mă atace, dar nu era ea.
Nimeni nu vine după noi.
Ne vor privi murind iar și iar.
L-a văzut cineva pe Tommy?
Părul meu. Oasele mele. Te rog.
Asta ne face nouă.
Se poate pur și simplu termina?
Ceea ce devenim.
Nu-mi amintesc propriul nume.
Te rog, omoară-mă.
Vreau doar să se termine.
Nu-l lăsa să intre!
Stai! N-aș atinge-o. N-o atinge!
- De ce?! - Pentru că, orice ar fi,
a posedat-o, s-ar putea să te posede și pe tine.
Nu așa funcționează posesia.
Oamenii nu pot fi posedați prin contact.
Trebuie să fii, gen, slab de credință sau ceva de genul ăsta.
Am credință. Am multă credință.
Crezi că e încă aici,
ce a prins-o, cine a făcut asta?
Nu știu.
Ea a spus că urmează ceva.
Haide.
Nu văd pe nimeni acolo.
Este cineva acolo?
Melanie?
Clover! Doamne, tu ești?
- Lasă-mă să intru. Te rog. Clover. - Mel.
Stai așa... stai așa.
Megan tocmai a spus să nu-l lași să intre.
Vă rog să mă ajutați!
- Mă va ucide! - Melanie.
Nu, stai.
Ceva o rănește! Trebuie să o ajutăm.
Nu putem sta pur și simplu aici.
Mel!
Mel.
Max.
Ajutor!
Melanie.
Ce-i aia?
Casa aceea nu era acolo înainte.
Clover!
Ajutor!
Măi, vă rog, ajutor!
Max. Ești bine?
Clover!
Nu... nu.
Nu!
Futu-i! Futu-i!
Clover!
Stai puțin! Stai. Doar stai, stai.
Ce faci?
- Trebuie să o ajutăm pe Clover. - S-o ajutăm?
Max, a dispărut. Tocmai a zburat la 9 metri în aer.
Așa că mergem s-o luăm. Nu poate fi moartă încă.
„Încă.” Tocmai ai spus-o.
Și s-ar putea să fie. Nici măcar nu știi.
Cred că cea mai bună mișcare a noastră acum
este să plecăm să cautăm ajutor, așa cum am spus inițial că vom face.
Megan a spus că nu ne lasă să plecăm.
Megan tocmai a spus o mulțime de lucruri, Max.
Nina.
Haide, nu poți fi de acord cu asta.
Adică, evident că avem de-a face cu
niște căcaturi foarte futute aici, Max.
Căcaturi pentru care nu suntem, echipați.
Dar singura modalitate prin care trecem peste fututele de căcaturi
este să rămânem împreună.
Tu ai spus asta.
Da. Bine. Crezi că asta e ceea ce
o va convinge să te primească înapoi sau ce?
Abe!
Dacă reușiți să ieșiți de aici...
puteți merge amândoi și să vă futeți singuri.
Stai, Max! Stai!
Ce pana mea?
Nu plecăm, Nina. Mergem doar să căutăm ajutor.
De ce i-ai spune asta?
Pentru că se va sinucide
futu-i, chiar acum.
Și, sincer, nu știu.
Suna ca ceva ce ai spune tu.
Da, dar când le spun lucrurile astea,
ei știu că nu vorbesc serios.
Clover, Max, Megan,
sunt singurii oameni consecvenți
pe care i-am avut vreodată în viața mea.
Știu. Și vrei să-i salvezi. Așa-i?
Nu-i putem salva decât dacă ne salvăm pe noi înșine mai întâi.
Deci, crezi că am putea pur și simplu să conducem
și să ieșim de aici? E atât de ușor?
Nu știu. Dar, știi ce...
nu vom ști dacă nu încercăm. Bine?
Ceea ce știu sigur este că, dacă vom continua să stăm aici,
ni se va întâmpla altceva foarte rău.
- Așa că încercăm să cerem ajutor. - Da.
Alo?
...de la prăbușirea minei care, în mod tragic,
a lovit orașul acum doar două zile.
Încă nu există un număr confirmat de victime
dar oficialii se tem de ce e mai rău.
Nu.
Te rog, lasă-mă să ies. Te rog.
Vreau să ies.
Există o singură cale de ieșire.
Fie supraviețuiești nopții, fie devii parte a ei.
Te rog să mă lași să ies. Te rog să mă lași să ies.
Nu.
Nu... Nu!
Nu! Nu!
Suferă.
Suferă ca restul acestui oraș blestemat.
Suferă până se deschide iadul
și te înghite și pe tine.
Futu-i.
Clover?
Stai, nu pot face asta. Nu-mi pot părăsi prietenii.
- Nina, iubito. Trebuie să mergem. - Nu.
- Nu vreau să-mi părăsesc prietenii. - Nu. Nina, nu.
Ce faci? Deschide ușa!
Trebuie să mergem. Mergem să căutăm ajutor.
Abe, descuie... Nu, Abe!
Dumnezeule. Dumnezeule.
Ce este asta? Ce este asta?
- Ce este asta? - Habar n-am!
Doamne.
Du-te!
Ușa mea e încă încuiată.
Ușa mea e încuiată!
Abe?
Clover.
Clover?
Clovni futuți.
Futu-i!
Clover?
Cred că am murit din nou.
Da.
Oare se va întâmpla asta în continuare?
Nu știu.
„Supraviețuiește nopții sau devii parte din ea.”
Nu este apă...
Ce?
Altcineva?
Te rog.
Bine.
Deci ești sigur că asta a spus ea
despre supraviețuire?
Și era ca o vrăjitoare adevărată?
Cred că a fost o vrăjitoare adevărată.
Vreau să spun...
Da, cred că asta a spus.
Ăsta e singurul lucru pe care mi-l amintesc.
Bine...
Vestea bună este că cred că asta înseamnă că există o cale de ieșire.
Ce-i asta?
"Supraviețuiește nopții."
Corect? Deci, poate dacă reușim să rezistăm până în zori,
atunci poate că se va termina asta.
Bine, dar restul?
„Sau devii parte din ea.”
Da, parte din noapte, nu?
Înseamnă că, dacă nu ieșim afară,
suntem blocați aici pentru totdeauna.
Și chestii de genul ăsta și ăla se vor mai întâmpla.
Ne transformăm în altceva.
Înțelegeți, nu?
Bine, deci o să stăm aici.
până când răsare soarele, cum a spus Max.
Dar ce se întâmplă cu Mel?
Și ea e încă blocată pe aici undeva.
Dacă Mel ar fi fost încă blocată, atunci ar fi fost aici.
Și toți acei oameni de pe acel perete,
ar fi aici, dar nu sunt, așa că...
- Unde sunt? - Doamne.
Nu am venit aici să o căutăm pe Mel, bine, Clover?
Am venit sperând să te găsim din nou.
Ca și vechea tu.
Speram că asta te va ajuta să mergi mai departe.
Să te ajute să te întorci la, știi, viață.
Abe.
- Ești bine? - Uite, ia puțin.
Abe.
Futu-i!
Dumnezeule! Dumnezeule!
E în gura mea! E în gura mea!
Nina! Oprește-te! Apa.
- L-am văzut bând apă. - N-am băut cu toții apă...?
Dumnezeule! Dumnezeule!
- Ce facem? - Nu știu.
Am nevoie de o secundă să mă gândesc. A fost mult.
Meg?
Nu.
Meg?
-Megan? -Nu, nu, nu. Te rog.
Te rog. Nu.
Megan.
-Ce facem, Max? -Nu știu.
Doamne.
Nu știu ce să fac.
Ajutați-mă.
Megan. Ce facem?
Megan.
Omoară-mă, Max.
Ce? Nu!
Te rog. Toți prietenii noștri sunt morți.
Și am băut apă,
și suntem acoperiți de aceleași mizerii ca și ei.
Nu, trebuie să o luăm de la capăt și să facem un plan.
Uite. Nisipul aproape s-a terminat.
E aproape în zori. Bine? Și poate vom supraviețui.
Ne vom întoarce. Bine? Bine? A fost doar de două ori până acum.
Și ai văzut celelalte semnături din carte.
Toți ceilalți au mult mai multe.
Ne vom întoarce.
Trebuie să încercăm să-i salvăm.
Te rog fă-o. Te rog, grăbește-te. Max, grăbește-te.
Nu pot! Nu pot.
Max, nu.
Nu pot. Îmi pare rău.
Tu?
Aproape ai reușit.
Aproape!
Dar nu chiar.
Nu supraviețuiești stând nemișcată, domnișoară Clover.
Ce?
Îi mai cresc cuiva dinți noi?
Stai, câți ar trebui să avem?
Nu știu, dar e un număr par.
Măi, evident că nu funcționează să așteptăm pur și simplu.
Adică, trebuie să existe
ceva aici care să ne ajute să elaborăm un plan.
Futu-i. Ăsta e tipul.
Ăsta e... Da, ăsta e tipul de la benzinărie. Uite!
-Ce? -El este Dr. Alan Hill.
El este, cumva, conectat la acest loc.
De ce? Ce este așa special la el?
Acum douăzeci de ani a avut loc un dezastru minier.
S-a întâmplat chiar aici, în Glore Valley.
„Lucrând cu ingineri externi,
anchetatorii au confirmat că distrugerea
a fost cauzată de o săpare prea adâncă în pământ
și prea departe sub oraș,
ducând la moartea a peste 1.100 de persoane.”
„Dr. Alan Hill, specialist în traumatologie,
a fost adus să lucreze cu supraviețuitorii.”
Tot orașul a fost, parcă, înghițit de pământ.
De aceea nu sunt alte case aici.
Și de aceea sunt ferestrele aici jos.
Tot acest nivel era odată deasupra solului.
Asta înseamnă că aceea e ușa din față.
Măi, cui îi pasă?
Ce simt cu adevărat acum, este că avem nevoie
să luăm arme.
Bine, dar cred că avem nevoie de mai mult
decât niște simple arme.
Adică ce, Max?
Nu, mulțumesc.
Cred că avem nevoie de Biblie ca armă.
Da, frate, dar nu împotriva unui maniac mascat.
Dar nu ne confruntăm doar cu psihopatul ăla.
În fiecare noapte, ceva nou încearcă să ne omoare.
Da, dar de ce?
Gândește-te la asta.
Dacă ar fi fost același lucru iar și iar,
cu timpul, ți-ar fi mai puțin frică.
Dar ce e mai înfricoșător decât să nu știi ce urmează?
Oricine,
orice,
face asta...
vrea să ne facă să ne temem.
Da, păi, funcționează.
Cred că am găsit ceva.
Nu cred că asta ne va ajuta. O casetă VHS?
Cunoașterea este putere.
Grozav, exact asta ne trebuie
chiar acum.
Îmi pare rău, îmi pare rău.
Foarte puternic, Max. Mulțumesc.
Dă-mi o secundă. Mai am una.
Vrei să te lăsăm singur puțin?
- Doar taci, Abe. - Bine, bine.
Te rog.
Ce-mi faci? De ce mă tot întorc?
De ce ai chestiile astea care mă omoară încontinuu?
Cine eşti tu?!
Ce vrei de la mine?!
Pacientul a prezentat semne de înfometare și atrofie musculară.
Ce se întâmplă cu mine?
Dar cel mai important, frică intensă, anxietate,
sentimente de lipsă de speranță și disperare absolută.
Din fericire pentru experimentele mele,
trauma dezastrului minier încă persistă,
afectând atât supraviețuitorii, cât și vizitatorii.
Cu cât a stat mai mult timp prins aici,
cu atât devenea mai disperat și mai speriat...
și, de asemenea, mai monstruos.
Ajutor! Doamne, te rog!
Unsprezece nopți. Asta e cel mai mult timp din experimentele mele de până acum.
Curând, acele emoții au început să-i afecteze corpul.
în moduri mai interesante,
transformându-se într-o creatură cunoscută
ca Wendigo.
Nu este o coincidență faptul că, în psihologie,
Wendigo reprezintă foamea extremă,
dorința extremă.
Asta se întâmplă cu noi.
Asta devenim.
Da.
Acum înțelegeți.
Lăsați-ne afară.
Lăsați-ne afară!
Există o cale de ieșire,
dar nu fără un preț.
-Întreabă-l cum. -Abe!
Cum?
Cineva trebuie întotdeauna să moară.
Patru dintre voi puteți pleca, dar unul trebuie să moară.
Nu.
Bună încercare, bulangiule.
Stai puțin. Cred că ar trebui măcar să-l ascultăm.
De ce? Ești dispus să te sacrifici pentru noi?
Nu.
Nu putem avea încredere în tipul ăsta.
Ceea ce înseamnă că singura noastră șansă reală
de a ieși de aici înseamnă a obține niște răspunsuri,
iar cel care are răspunsurile este Hill.
E pe aici pe undeva. Simt asta.
Cum ar trebui să ne ajute asta? Întregul oraș a fost distrus.
El ar putea fi oriunde.
Nu. Nu „oriunde”.
El este acolo.
A fost acolo. Și Nina tocmai a spus
nimic din toate acestea nu mai există.
Așa că trebuie doar să încercăm să-l scoatem din ascunzătoare.
Vreau să te văd. Față în față.
Clover, ce faci?
El este cheia pentru toate astea.
Asta se poate aranja.
Dar doar tu, Clover. Nu prietenii tăi.
-Nu. -Clover, nu.
Asta e o capcană, ca tot ce e aici.
De fapt, cred că e o idee destul de bună.
Abe, taci în pana mea din gură, bine?
E doar a patra noapte. Clover,
-Vei avea mai multe șanse. -Nu știm asta.
Toate celelalte semnături din carte merg mult dincolo de asta.
Măi, Abe are dreptate.
-Aceasta este șansa noastră. -Nu. Nu-l asculta.
Sunt afară, în pădure.
Sunt aici cu sora ta.
S-ar putea să te las să o vezi.
-Clo. -Gata. Da.
- Clover, haide. - Nu.
Trebuie să încerc.
- Nu, nu, nu. Clover! - Dă-i drumul!
- Retrage-te! - Lăsați-o să plece, lăsați-o să plece!
-Ce e în neregulă cu tine? -Ce? Hei!
Hei! Nina!
Idiot futut!
Ce?! Nu credeam că o va face cu adevărat.
Da, ai făcut-o. Știai că o va face.
și ai profitat. Laș futut!
Uite, Megan, trebuie să o găsim pe Clover.
înainte să se întâmple ceva permanent.
- Să facem ce? - Vom merge s-o găsim.
Și dacă e deja moartă,
Ne vom ucide între noi și o vom lua de la capăt.
Sună a plan.
Abe primul.
Stai, stai! Doar așteaptă, așteaptă.
Să zicem că o luăm de la capăt.
Ce se întâmplă atunci?
Continuăm să fugim până când nu mai avem șanse?
Vorbești serios, futu-i?
Nu vreau să trăiesc știind că sunt în viață
pentru că altcineva a murit!
-Pentru că Clover e moartă! -Dar uită-te la noi!
Câte morți mai ai în tine? Fii sincer.
Adică, nu a încercat să se sinucidă de două ori anul trecut?
Nu-i dai cumva asta doar ceea ce voia...?
Ce pana mea, Nina?!
Duceți-vă și găsiți-o pe Clover.
Altfel, va trebui să lăsăm în urmă doi oameni.
Să mergem.
Mai bine speri că o vor găsi.
Sunt aici!
Mă ai pe mine.
Nu.
Nu, te rog... te rog.
Nu, nu. Nu!
Te rog!...Te rog!
Te rog!
Nu! Stai, stai! Doamne.
Trebuie să încerci să supraviețuiești, Nina.
O voi face.
Doar că nu de data asta.
Mi-e frică de moarte, Nina.
Adică, chiar mor.
Şi eu.
Dar faptul că trăiesc fără prietenii mei mă sperie și mai tare.
El primul.
Ce?
Clover!
Clo!
La naiba!
Clover?
Clover!
Dincolo.
La naiba?
Fugi!
Max! Max!
Se va rupe dacă mă mișc.
Bine, bine. Dă-mi mâna.
Bine, bine, te-am prins. O să o fac la trei. Bine?
Bine.
Unu, doi, trei.
Meg!
Clover! Clover!
Max!
Ești aici.
Te-am prins. Te-am prins. Bine. Ești gata?
Bine.
Îmi pare rău. Futu-i.
Max. Max. Max.
Aceea este Melanie?
-Haide. Haide. -Melanie! Nu, nu!
Te-am prins. Te-am prins.
Melanie!
Am dat-o în bară, Max.
Ce?
-Am dat-o în bară. -Nu.
- Da. Da. Da. - Nu, nu, nu.
Da.
De ce ai venit pentru mine?
Ați fi putut scăpa cu toții.
Nu. Nu, nu, nu. Vom avea mai multe șanse să ieșim din asta.
Bine? Împreună.
Nu te las în urmă.
Când murim, cu...
adevărat...
Crezi că avem șansa să facem totul din nou?
Sper că nu.
De ce?
Înseamnă pur și simplu mai mult, cumva
când știi că ai o singură șansă.
Da.
Mai sunt ceilalți în viață?
Nu sunt sigur în legătură cu Abe și Nina.
Dar Megan?
Ce faci? Tocmai am spus că nu știu despre Abe și Nina.
Dar știm că Megan e moartă.
Asta e suficient pentru mine ca să încerc și să o iau de la capăt.
Următoarea viață ar putea fi ultima.
Dar cred că putem supraviețui cu toții, Max.
Așadar, hai să începem prin a muri mai întâi.
Știu. Știu. E în regulă.
Da.
Mulțumesc.
Hei!
Să te fut!
Doar o secundă, Mel.
Mel. Mel.
Stai, hei. Ar trebui să iei asta.
Nu, Clover.
A fost al mamei. Ar trebui să-l iei tu.
Nu. Păstrează-l tu.
Păi, vrei să aștepți măcar să se termine furtuna?
Vreau doar să plec. E drum lung până la New York.
Atunci sunt doar eu.
Da.
Adică, de câte ori te-am rugat să vii cu mine până acum?
Hai să plecăm pur și simplu.
Ți-am spus că nu pot.
Nu poți sta locului tot restul vieții tale, Clo.
Nu e viață.
Cel puțin nu fug.
Crezi că asta fac, că fug?
De fapt, alerg spre ceva.
Spre ce?
Școală. Un oraș nou. O viață nouă.
Te iubesc.
Dar nu pot sta pur și simplu aici
și să mă irosesc devenind ceva ce aș urî.
Mel.
Mel, stai!
Hei... Hei.
A trebuit să te trag aici.
Am crezut că te-am pierdut.
Hei.
Este acolo...?
Am ceva pe spate?
- Arăți bine. - Ești sigur?
Simt că e ceva acolo în spate.
De cât timp suntem aici?
Nu știu. Trei sau patru nopți, cred.
Cinci, de fapt.
Au trecut cinci.
Nu, nu cinci.
-Treisprezece. -Ce?
Au trecut 13 nopți.
Du-te și verifică cartea.
Da, nimeni nu are mai mult de 13.
În seara asta ar putea fi ultima noastră șansă.
Nu-mi amintesc niciunul dintre aceste lucruri.
Da, nici eu.
Nu am făcut ce am spus, Max.
Următoarea viață nu a fost ultima și nici cea de după aceea,
sau cea de după aceea.
Așteaptă.
Unde e Megan?
Căcat. Megan.
Ea nu este acolo.
Poate că i s-a întâmplat deja ceva?
Sau a luat-o pe ea prima.
Ce? Ce a luat-o?
Noaptea.
Supraviețuiește nopții sau devii parte din ea.
Nu există nimic care să spună că ni s-ar întâmpla
tuturor în același timp.
Pentru că nu există nimic care să spună ceva, Abe.
Știu, dar diferite persoane ar fi putut...
un număr diferit de șanse,
ca și cum ar fi aleatoriu.
S-ar putea să ai dreptate.
Bine. Bine, grozav. Și atunci ce facem?
Megan doar... a plecat?
Futu-i. De ce nu ne putem aminti nimic?
De ce nu am scris nimic?
Ar fi contat?
Oricum ar fi dispărut odată ce se termina noaptea.
-Semnătura ta nu. -Dar asta e tot ce e acolo.
N-am înregistrat eu ceva?
La naiba. Măi, veniți încoace.
Uite.
Sunt atât de multe lucruri.
Ce?
Bine. Bine.
Nu-ți face griji. O vom lua noi.
Bine.
Doar nu te mișca. O să-l iau.
- Doamne. - Bine.
Abe? Abe, ai grijă.
-Te rog, ia-l. -Abe?
Ce?
A dispărut?
Da. A dispărut.
A căzut?
-Ce pana mea?! -Ce?
-Căcat. -Încă îl am pe față?
- E bine, e bine. - Clover, e bine, e bine.
Încă o am pe față?!
Doamne.
Futu-i. E încuiată.
Futu-i.
Ce-i asta?
Ce pana mea? Ce pana mea e asta?
Este o persoană?
Futu-i. Ce pana mea?!
Max. Ar trebui să ne întoarcem.
Uită-te la toate căcaturile astea.
E sânge pe pereți, la naiba.
Stai liniștit, Abe.
Ce naiba?
Max!
Abe!
Max!
De ce nu mori, în pana mea?!
Căcat. Ce pana mea?
- Ce e asta? - Ce pana mea e asta?
Ce este asta?!
-Nina! -Ce pana mea?! Nu!
-Nina! -Ce este asta?!
Abe! Ce-i asta?!
Căcat!
Îl voi urma
și să văd dacă pot găsi ceva care ne-ar putea ajuta.
Trebuie să încerc.
- Futu-i. - Dumnezeule. Vin.
Futu-i. Vin toți.
Trebuie să fugim.
Tot ce am făcut a fost să fugim.
Așa că hai să începem să alergăm spre ceva.
Ce vrei să spui?
Intru în tunelul ăla.
Clover. Nici măcar nu știm ce e acolo.
Îți dai seama că aceasta ar putea fi ultima noastră noapte.
Bine.
Înseamnă mai mult când ai o singură șansă.
Îmi pare rău că v-am băgat în asta.
Sunteți cu toții aici din cauza mea.
Melanie a fost familia mea, dar și voi sunteții familia mea.
Deci o să salvez pe Megan, o să-l ucid pe Hill.
și apoi ieșim în pana mea de aici.
M-am săturat de moarte.
Clover.
Rămânem uniți.
Futu-i.
Haide.
Doamne.
La naiba!
Acest loc este imens.
Hei, ai grijă.
Ai grijă pe unde calci.
Haide.
Asta e...?
Nu vă mișcați.
Hai! Hai! Hai!
Haide... haide!
-Nina! Nina! Haide! Haide! -Hai, hai, hai!
Haideți, Măi!
Haide... Haide!
Măi, chiar aici, chiar aici! Chiar aici!
Hai!... Hai!
Stai!... Stai!
Futu-i.
-Max. Max, Max! -Du-te! Vom găsi altă cale!
Max, nu!
Du-te! Caută-o pe Megan!
Haide! Vom reuși să plecăm de aici.
Hei, bulangiule!
Futu-i.
Te rog, nu face asta, Mel.
Sunt eu... Sunt eu. Sunt eu.
Te iubesc, Mel.
Dar trebuie să scap în pana mea din iadul ăsta.
Max!
Futu-i.
Să te fut, bulangiule. Mori!
Futu-i.
Ajutor!
-Megan! -Ajutor!
-Megan! -Clover!
Ai grijă!
Megan, voi găsi o cale.
Ieși de aici. Mă duc să iau o cheie, bine?
Grăbește-te!
Ai fost o pacientă interesantă, Clover.
Mult mai interesantă decât restul.
Depresie severă,
două tentative de suicid eșuate,
anxietate extremă...
Ai pierdut controlul, Clover.
Și asta e evident cu fiecare monstru pe care l-ai întâlnit aici.
Vezi, fiecare reprezintă
o manifestare unică a psihicului tău.
Ce vrei sa spui?
A fi urmărit de un psihopat mascat este ceva obișnuit.
Toată lumea se simte neputincioasă într-un fel sau altul.
Și vrăjitoarea este, desigur, o personificare a represiunii.
Acum, combustia spontană...
Foarte rar, Clover.
Cred că e o aluzie
la tendințele tale mai autodistructive.
Să te fut.
Îmi scot prietenii de aici.
Păi, tu ești singura care poate, Clover.
Acest loc...
se bazează pe nesiguranțele și temerile tale.
Îmi pare rău, vrei să spui că totul a fost în capul meu?
Nu este nimic din toate astea real?
Desigur că e real.
Dar tu ești motorul care îl face să funcționeze,
la fel ca Melanie și toți ceilalți
i-a făcut să alerge, să alerge, să alerge, să alerge.
Ajutor! Ajutor!
Ai auzit asta, Clover?
Prietenii tăi sunt pe cale să moară din nou.
De ce? De ce faci asta?
De ce?
Pentru că asta este ceea ce studiez.
Frica e meseria mea.
Oameni cu traume, ca tine, Clover...
Și locuri cu traume, cum ar fi Glore Valley...
Când i-am pus pe amândoi împreună...
trauma se transformă în teroare...
și scânteile...
se aprind.
Ajutor! La naiba, Măi, sunt blocat!
Și creează...
groaza perfectă.
Futu-i, vin! Vă rog, ajutați-mă! Vă rog!
Dar pentru a face asta
cu adevărat eficientă
așa cum am mai spus,
cineva trebuie întotdeauna să moară.
Vin, la naiba! Grăbește-te!
Da.
Dar de data asta...
ești tu.
Clover!
Grăbește-te!
Du-te.
Hai! Hai! Hai.
Scara.
Haide!
Există o cale de urcare!
Haide, ridică-te.
Clover!
Nu! Nu!
-Clover! -Te-am prins, te-am prins.
Megan!
Ce se întâmplă?
Uită-te. Uită-te. Cerul.
Am reușit.
S-a terminat.
Isuse!
Plănuiți să mai stați o noapte sau ce?
Traducerea și adaptarea: TheOne