Ledsen att jag måste lämna er men jag har en het dejt i Philadelphia.
-Åh Danny! -Din bil är här om tre minuter.
Hur mår din mamma?
Hon trillade av verandan men låtsas som inget.
Hon är tuff.
Jag får stanna tills hon blivit utskriven, sen kan moster Pam ta över.
-Men hinner du tillbaka innan jul? -Jag ska försöka.
Utifall att du inte hinner kanske vi borde fira snabbt nu.
-Vi har väl tre minuter? -Bara en nu.
Fan, jag är ju din Secret Santa!
Fram med julkakorna och sjung en julsång!
Fort!
Hör klockors sång, ljuva julsång Verkar ljuda "Tid att njuta…"
Väljer du den? Den är så snabb och gäll.
…båd' stark och svag La, la, la, la
Det är bara några dagar.
-Ska jag verkligen inte följa med? -Nej.
Men jag vill vara här.
Jag lovar.
Jag har julklappen.
En kalender med en sexig pepparkaksgubbe.
På en bild har han grenlösa byxor av glasyr.
Jag älskar dig.
Goder, goder, goder, goder ju-ul
Bilen är här.
Ding, dong, ding, dong Ljuder den sång
Glatt den runga, alla sjunga
Skitstressig låt.
Ding, dong, ding, dong
Dong
-Jävlar! -Passa er, Pentatonix!
Hörni!
FYRA ÅRSTIDER
VINTER
Här hölls Tridentinska mötet under den protestantiska reformationen.
Vill ni höra mer om det?
Era miner har redan svarat.
Mamma?
Jag kan inte nu! Jag är med mina vänner.
Gråt inte.
Jag kommer. Jag kommer!
Kan jag skippa rundturen?
Mammas julgran lutar. Hon är rädd att den ska krossa ett barnbarn.
Jag måste hämta kusinens motorsåg…
Nu har italienske Claude en motorsåg.
Okej…
Okej, jag hör av mig sen.
Ha så kul på rundturen. Älskar er. Ciao.
Vill du gå in och läsa alla minnestavlor?
Vet du vad? Nej.
Vi har redan kollat på tre kyrkor och gått förbi fem julspel.
Titta, ett till! Sex stycken.
Wow, Josef är biffig.
Vad sägs om nåt icke-religiöst ikväll? En romantisk måltid?
Jag är jättehungrig.
Okej, visst. Så ett bord för tre.
Förlåt, ni vill ha en romantisk middag.
-Vi kan gå allihop. -Nej, vet ni vad?
Igår lovade jag mig själv att idag skulle jag vara en ny kvinna.
Så först och främst, en ny gångstil.
Okej!
-Ojsan! -Sa hon inte "ny" gångstil?
Så underbart, Claudio!
Vår frälsare!
Vänta, mamma. Det är Danny.
-Hej! -Hej.
Hur mår Beverly?
-Bara bra, raring. -Hon bröt bäckenbenet och måste opereras.
-Jag får nog stanna längre. -Jag borde vara där.
-Ska jag åka ikväll? -Nej, allt är under kontroll.
Men läkaren rådde oss att överväga en levnadssituation med mer omsorg.
Tänker du sätta mig på ett ålderdomshem?
Folk blir våldtagna på såna. Det såg jag på nyheterna.
Jag pratar om moster Pam.
Pam är på väg.
-Vi kommer på en plan när hon är här. -Jag är här.
Moster Pam?
Förlåt att jag är sen.
Jag hoppade på fel buss och hamnade i Delaware.
-Hej. -Hej.
-Allt väl, gubben? -Jag mår bra. Själv?
Vänta, är det Claude?
-Hej, raring. -Hej.
Gud, hon har krympt som en tröja i torktumlaren.
Hon kan inte ta hand om din mamma.
-Jag flyger ikväll. -Nej, jag fixar det.
Jag älskar dig. Vi hörs imorgon, okej?
Jag gillar peruken.
Det här är precis som Olive Garden i Secaucus.
Tror du jag får ta av skorna här? För där har jag sett flera göra det.
-Jag är glad att vi gör det här. -Jag med.
-Jag vet att jag har varit deprimerande. -Nej då.
Men igår kom jag till en insikt.
Berätta.
En stor del av året har jag låtsats må bra.
Men det enda sättet att må bättre är att erkänna läget.
Som när jag erkände för läkaren hur många glas alkohol jag tar i veckan.
-Det är inte "noll till två". -Precis.
Och just nu är jag på botten.
Jag känner mig som en nolla som misslyckats med allt jag försökt i år.
-Vad har du misslyckats med? -Allt.
Att hedra vår vän, Thanksgiving, jag sprang inte maratonet…
Du gjorde ditt bästa, och du hedrade Nick.
Du fick en stjärna namngiven efter honom.
Det var fint, inte lurendrejeri som jag sa.
Och när jag fått mer bläck ska jag skriva ut certifikatet, okej?
Okej.
Nu beställer vi. Vad tycker du låter gott?
Jag vet inte.
Kan vi bara ha en trevlig kväll?
Det har vi. Jag sa bara: "Jag vet inte."
Jag har inte ens läst huvudrätterna.
Men att du misslyckats med allt i år? Du måste inte ner på botten alltid.
Nej, inte alltid, men nån gång måste vi prata om det.
Det här året var tufft för mig med men jag ältar det inte utan går vidare.
-Du är så stark och häftig. Grattis. -Kom igen.
Det enda jag försöker säga är…
-Får jag spela en sång för paret? -Ja, gärna.
-Hur går det i Philadelphia? -Jag vet inte.
Han vill inte ha mig där.
Han vill bestämma allt själv. Vi är tillbaka på ruta ett.
Tycker du att du bör åka dit, så åk.
Men han sa åt mig att stanna. Vad ska jag göra?
Ingen säger åt dig vad du ska göra.
Du är Claude.
Hej! Är du i Italien?
Det är jag!
Är du upptagen?
Nej, jag försöker bara pynta inför Ginos första jul.
Men jag har inte riktigt hunnit än.
Julstrumpan är en knästrumpa jag hade som Britney Spears på Halloween.
Han är bara en bebis.
De minns inte dina missar förrän de är minst fem.
Du, minns du den där…ankan jag gav Gino när vi var på Jersey Shore?
Ja, han leker med den i badet ibland.
Har du märkt att det står ett telefonnummer undertill?
Ja, det har jag.
En sekund. Den är här inne nånstans.
Men om jag inte hittar den, vill du ha den här?
Han ser ut att vara en mycket generös älskare.
Hittade den.
Jag skickar en bild.
Ja.
Nå? Tänker du ringa Mark Brett?
Tack, Ginny!
Halloj.
Hej Mark. Det är Anne.
Vi träffades och hade…sex på Jersey Shore.
Jag hade sex med typ 30 pers på Jersey Shore, så…
Jaså?
Nej, jag skämtar.
Roligt.
Hej Anne. Hur mår du?
Jag mår bra.
Jag är faktiskt i Italien.
-På riktigt? -Ja, och jag…
Jag tänkte väl bara på dig.
Vänta, jag borde berätta att jag har en flickvän nu.
Vad kul!
Det var inte därför jag ringde.
Det lät konstigt.
Jag ringde för att berätta att jag har flyttat till Italien.
-Jaså? -Ja.
Jag berättar det för alla mina kontakter. Därför ringde jag.
Grattis.
Och jag dejtar också nån.
Han heter Gianpiero och han är mi amore.
Det var därför jag ringde.
Om du nånsin är i Italien…
Tori och jag pratade om att kanske åka dit i sommar.
Vad kul. Jag väntar, kom och hälsa på.
Det kanske vi gör. Det blir kul.
-Jag tyckte att brödet var jättegott. -Ja, jag gillade att det var varmt.
Vad händer här?
Vad sa hon?
"Mara" vad? Kanske en maritim parad? Det vore häftigt.
Ge mig din mobil.
Gud, det hålls ett maraton imorgon!
-Du borde springa! -Va? Nej.
Det är ett tecken. Du måste!
Jag har inte tränat på en månad, eller packat några löpkläder.
Och jag åt nyss 60 musslor.
Det är så här du vänder på året.
Tänk hur glad du skulle vara på flyget hem. Som förbytt.
Du ska springa.
-Jag ser dum ut. -Nej, du ser italiensk ut.
Alla här är italienare och ser normala ut.
Tyvärr, men Claudes löpkläder klär dig annorlunda än honom.
Du ser fräsig ut, som Jody Watley på Grammygalan.
Tack.
Dags för uppställning.
Jag tycker verkligen inte att jag borde. Jag har inte tränat på så hög höjd.
Du grejar det, kompis. Jag tror på dig.
Du kommer att vara så glad att du sprang.
MARK LJUDMEDDELANDE
Hej Anne. Det var kul att höra din röst idag.
Jag sitter med ett glas vin… Jag menar en Guinness.
Och tittar på boxning. Absolut inte Livet går vidare.
Jag önskar dig en fin dag i Italien.
Skicka en bild om du kan. Jag vill se dig i din nya stad.
Buongiorno!
Du… Vill du ta en bild av mig
där jag ser ut att ha kul och ett fräckt liv?
-Okej. -Döm mig inte. Det är för Mark Brett.
Jaså? Uppfattat.
Okej, en snabb en.
Le.
-Vänta. -Okej.
Det är nåt med din pose som känns lite stelt.
Som om livmodern håller på att trilla ut.
Prova TikTok-grejen där man skuttar mot kameran.
-Backa lite. -Okej.
-Toppen. -Här?
Och skutta.
Såja.
Och le.
Skratta.
-Så där. -Jag får se.
Var är han?
-Heja Jack! -Heja Jack!
SÅ VACKERT! DU ÄR JÄTTEFIN. SKICKA FLER!
Bravo!
Där kommer han!
-Hurra, Jack! -Du är jätteduktig!
Jag är trött, men jag klarar det nog.
Tretton miles är halvvägs.
Det är kilometer. Du har typ 20 miles kvar.
Nej… Helvete. Nej.
Du grejar det!
Åh nej…
-Du grejar det. -Skit. Gud…
Ja! Du grejar det! Du är min Stålmannen!
Åh, tack.
-Vill du ta en bild av mig? -Visst.
Får jag ta en bild? Tack.
Får jag… Tack.
Jag är så tramsig.
Tack.
Okej.
DITT LIV ÄR OTROLIGT, ANNE!
-Hej. -Hej.
-Du har inte sett Jack springa förbi? -Nej.
Men ärligt talat höll jag på att fota.
Okej.
Han borde ha sprungit förbi för en halvtimme sen.
Helvete.
Håll den.
Ursäkta.
Gud…
Jack, hur mår du?
Jag klarar det inte. Kroppen håller på att lägga av.
Kom igen, du är så nära målgången. Det är bara tre miles kvar.
Det kvittar! Jag är slut!
Om du ger upp nu kommer du att ångra det för alltid.
-Som din fru kan jag inte tillåta det. -Jag måste! Okej?
Vill du se mig korsa mållinjen får du köra dit mig med likbil.
Kom, jag springer med dig.
Du beter dig som en vansinnig.
Du får springa om du vill säga åt mig hur dum jag är.
Kom igen.
Nu kör vi!
Ja!
Ja! Du grejar det.
Vi grejar det här!
Fan.
Danny.
Jag sa åt dig att inte komma men är så glad att du är här.
Hej.
-Hur mår din mamma? -Hon mår bra.
Men vi behöver prata.
Ja, jag fattar.
Det här är inte vad vi planerade… men min mamma behöver oss.
Så…
Får hon bo med oss i Italien?
-Va? På riktigt? -Ja.
-Tar du med henne till Italien? -Klart. Det är vårt hem nu.
Är hon peppad?
Nja…
Är det Claude? Säg åt honom att jag vägrar.
Jag jobbar på det.
Ser jag ut som "I Love Lucy"?
Väldigt Lucy.
Vill du köpa lite vin?
Okej.
-Hejsan. -Hej Anne.
Jag vet att jag eldade på dig, men det har gått för långt.
-Va? -Vi måste sluta sms:a.
-Jag trodde att vi lattjade. -Det gjorde vi. Jag bara…
Du, jag…
Först hoppades jag att du skulle ringa.
Och när du inte gjorde det så gick jag vidare.
Jag försöker inte skuldbelägga dig och jag flörtade absolut också
men när du skickade den där bilden
på din vagina
gick du för långt.
Va?
Och det vore fel att inte säga ifrån innan det här gick ännu längre.
Det är min vagina.
Och jag vet inte, jag bara…
Hallå? Är du där?
Ja, det är jag. Det här är ett stort missförstånd.
Hade jag älskat att få den bilden i september? Ja, det hade jag.
Men vi bör sätta stopp här innan det går längre.
För både Toris och Gianpieros skull.
Ja.
Jag instämmer helt.
Men du ser ut att ha ett underbart liv och jag är jätteglad för din skull.
Hej då.
Ja.
Eduardo, det behövs en rullstolshiss.
Ja, jag vet hur gammalt huset är.
På nätet står det att det vore trafficking att ta mig till Italien.
Det är det.
-Du kan inte bo själv längre. -Jag flyttar in hos henne.
-Där hör du. -Nej.
Du ska med till Italien. Det är bara så det måste bli.
-Danny… -Okej.
Klarar du det inte, Eduardo, så hittar jag nån annan.
Ciao!
Eduardo säger att det inte går för huset är 400 år och kan rasa.
-Lugnt, vi köper ett annat hus. -Va?
Men det här är kruxet. Jag tänker inte åka.
Jag litar inte på frisören. Var skulle banken ligga?
Bev, håll i dig. Det finns inga Wawa-butiker i Italien.
Då finns det ingen Beverly i Italien.
-Jag klandrar dig inte. -Sluta försöka dö, mamma.
-Jag tror inte att det här… -Jag sköter det!
Okej.
Jag tar en nypa luft.
Öppna ögonen.
Du ser mig.
-Och du! Sluta elda på henne. -Vad har jag gjort?
Du grejar det.
-Kan vi bara stanna? -Nej, du behöver det här.
Nej, du behöver det här.
Det här är ditt påhitt.
Nej, jag hjälper dig bearbeta dina känslor.
Jag försökte bearbeta dem genom att berätta om dem för min fru.
Då bad du en violinist överrösta dem.
-Hur ska vi kunna knyta an? -Genom att roa oss?
-Gå på bio och beställa mat till filmen. -Det är inget äktenskap, okej?
Varför är du så rädd för botten? Vad har du där nere?
-Ingenting. -Nåt är det.
Du hade inte varit så ivrig att fixa mig om nåt inte tärde på dig med.
Vad är det?
Vem vet? Jag är kanske ledsen att semestern snart är slut.
Kom igen.
-Bra! Fortsätt! -Fortsätt du också.
Jag är kanske ledsen att vårt barn flugit ut
och att jag saknar syfte.
Och?
Jag vill inte. Jag är inte som du. Jag gillar inte att vältra mig.
Det är inte att vältra sig, utan att dela med sig.
Det är både och.
När du gör det måste jag kämpa för att hålla oss över ytan.
Varför? Det behöver du inte.
För om jag också berättar allt hemskt jag känner så drunknar vi.
Agerar jag inte boj hamnar vi på havets botten.
Jag kan också vara en boj. Ge mig bara en chans.
Okej då, om du fortsätter springa.
Kom igen, ut med det.
Okej då.
Jag är ledsen för många saker.
Jag är på toppen av karriären som jag jobbat hela livet för
och det känns bara halvbra.
Min bäste vän har flyttat iväg.
Och vår andre vän dog.
Och världen är jävligt dyster.
Nyheterna ger mig en klump i magen.
Och såna hade jag redan för kroppen funkar inte så bra längre.
Jag är rädd att vi bara ska bli konstigare och fortsätta växa isär
tills vi är som främlingar.
Att alla barn ska gå förbi vårt hus på Halloween för att vi är för läskiga.
Ibland är jag rädd för döden, och ibland tänker jag: "Det vore skönt."
Visst, den eviga vilan. Vad väntar vi på?
-Kate. -Vad?
Titta, vi har sprungit ett maraton.
Gud!
-Hej. -Hej.
Jag nattade precis Gino och såg bilderna på familjens iCloud.
Lever du loppan där borta?
Bilderna är lögner.
Idag var en skitdag som slutade med att jag skickade ett fiffi-foto till Mark.
Jag såg det. Jag trodde bara att det var europeiskt.
Nej, det var bara gamla trosor med sliten resår.
Du låter lite ledsen.
Jag brukade veta vem jag var.
När jag var 20 var jag en vild varelse som härjade i East Village och…
Sen fick jag Lila och var mamma.
Nu vet jag inte vad jag håller på med.
Det är inte den Anne jag såg i år.
Den Anne jag såg räddade mitt liv.
Hon var kunnig, självsäker…
Hon var min familj utan att behöva vara det.
Bilderna är inga lögner, Anne.
De är du.
Vem bryr sig om dumme Mark Brett?
Du kan leva så för din egen skull.
Du är fortfarande en vild varelse.
Mamma, jag ber dig.
Snälla följ med till Italien.
Gubben, jag har levt hela mitt liv i Philadelphia.
Men vi bor där nu.
Och Claude…
Han har alltid tagit väl hand om mig.
Han har hängt på alla mina dumma idéer.
Den mannen älskar mig trots att jag ibland inte förtjänar det.
-Minns du hur jag var innan honom? -Du var ett litet rövhål.
Ja.
Han räddade mig.
Gubben, snälla. Bli inte ledsen.
Italien är det enda han bett mig om.
Han är så lycklig.
Snälla.
Mamma, snälla.
Gubben, jag hör inte hemma i Europa.
Men det finns ett äldreboende
fem minuter från Pam.
Där kan jag bo.
Va? Nej.
Min väninna Gayle bor där. Hon sa att det är trevligt.
De har god paj.
-Men det du hörde på nyheterna, då? -Det var kanske inte på nyheterna.
Det var kanske i SVU eller nåt.
Jag klarar mig. Oroa dig inte.
Okej, så här gör vi.
Beverly, du bor kvar men flyttar till markplan.
-Danny och jag tar övervåningen. -Va?
-Vi flyttar hit och tar hand om din mamma. -Nej.
Jag är Claude och du gör som jag säger.
Låter det bra?
-Vi sprang ett maraton. -Tja…
Förlåt om jag blev lite dyster.
Men det känns bättre nu.
Dystert är okej. Jag vill höra allt.
När du sa att du inte var rädd för döden…
Det är jag.
Särskilt att bilen ska hamna under vatten.
Vi är rädda för samma sak.
Att bilen hamnar under vatten? Jag såg reklam för en hammare…
Att vi ska växa isär ju äldre och konstigare vi blir.
Det var hemskt när vi körde löst och ledigt.
Vi måste komma ihåg att röra oss mot varandra.
För annars blir vi knäppa.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
-God jul! -God jul!
Vad har ni för er?
Danny gjorde cocktails men sköterskan låter inte Beverly dricka.
Fröken Duktig tog min äggtoddy.
Vi flyger hem imorgon. Vi smugglar in lite rombollar.
-Det är precis vad hon behöver. -Ja.
Jag har faktiskt nåt jag nog bör berätta.
Jag flyger inte hem imorgon.
Jag ska stanna.
Gud, Anne! Ska du?
Hur länge?
Jag vet inte.
Danny och Claude låter mig sitta husvakt och jag behöver verkligen ett miljöombyte.
Är det här Anne 2.0?
Nej, det här är nog Anne Classic.
Såja, tjejen! Gör din resa!
Vi älskar Anne Classic.
Åh, jag kan inte.
-Res försiktigt. -Det ska vi.
Okej.
Okej, Annie. Lycka till.
-Hör av dig med spännande uppdateringar. -Det blir det säkert många av.
Åh, perfekt.
Det är perfekt.
Jag bor tvärs över gatan och har fått paket som är till dig.
Jag öppnade ett innan jag såg namnet och provade tyvärr ett par av dina byxor.
Och de passade.
Förlåt, jag måste ha skrivit fel adress. Min exekutiva förmåga suger.
Förlåt. Jag heter Anne.
Angenämt. Gianpiero.
-Vill du komma och… -Visst.
Kolla vad du fått.
Klädde de dig? Du kan behålla dem. De klär säkert dig bättre än mig.
Jag kan visa dig och så får du vara helt ärlig.
Vi kan ha modevisning.
Undertexter: Rasmus Edlund