Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Bare gå videre, jeg tager den her.
Det er bare... Jeg ville sige, at det virkelig er flot!
Det har masser af personlighed, det er jeg sikker på.
Er du okay?
–Jeg kan godt klare det. –Er du sikker?
Der må være så meget historie her.
Mærkeligt at tænke på, at vi nu også er en del af den.
Der er tre andre værelser, hvis du ikke bryder dig om det her.
Det er ikke selve rummet.
Jeg skal nok få det her til at fungere for os, Nia.
Det lover jeg.
Jeg ved det.
Hvis ikke du gør det...
Er du tilbage nu?
Hallo!
Endelig!
–Steger du pandekager? –Nope.
Værsgo.
Åh.
Dit blodtryk vil takke mig, når du bliver ældre.
At bo med dig giver mig højere blodtryk end mad.
Mmm... Forbuden frugt. Jeg går en tur.
Hvorhen?
Jeg vil bare... Jeg vil bare have, at du passer på, okay?
Hvis det bare er os to, kan jeg ikke være din hobby.
Nia, vent nu.
Jeg spiste en Snickers på vejen hjem.
Hvad laver du?
–Jeg rører ikke det der. –Hævn for Snickers?
Du slæber mig med til Norman Bates' hus...
Hvad mere kan jeg lave i min fritid?
Vil du høre noget sjovt for at muntre dig op?
Ja, kom med det.
–Det er mørkt. –Bare sig det.
Det er sjovt, at man kan dø i en brand og stadig blive kremeret.
Hvad fanden, Nia?
Far ville nok have grinet.
Ikke mor, men...
–Hvordan går det med at pakke ud? –Det gør det ikke.
–Keder du dig allerede? –Jeg kedede mig med det samme.
Kom så. Lad os lave noget sjovt.
Det var ikke lige det, jeg tænkte på, da du sagde "noget sjovt".
–Du elskede at spille skak. –Shh! Du behøver ikke sige det højt.
Rør ikke brættet.
Det var aldrig skakspillet, jeg ville bruge tid på.
Kom nu. Jeg åbner mit hjerte, du kan ikke kigge sådan på mig.
Jeg ved, jeg burde have været der noget mere for dig.
Jeg skulle have heppet på dig til kampene,
hjulpet med lektierne og bare været der, når du havde brug for det.
Jeg... jeg havde ikke brug for det hele.
Jeg havde bare brug for... dig.
Jeg kan ikke ændre fortiden, Nia.
Men jeg lover...
Se på mig.
Jeg lover, at jeg er her nu. Og jeg går ingen steder.
Okay?
Så længe vi har tag over hovedet og mad nok...
...kan jeg måske føle, jeg gjorde noget rigtigt.
Det blev lidt for alvorligt ret hurtigt.
Jenga!
Jeg går i butikken og henter noget snolder. Rigtig mad.
Og måske lidt alkohol, så vi kan starte festen.
Nia...?
Vil du gå alene?
Okay så.
Er du okay?
Ja, jeg gled bare.
På hvad?
Nej, jeg gled bare.
Jeg efterlader dig i fem fucking minutter... Kom nu.
Dion, det er okay.
–Hvem er du? –Dion, det er mig. Det er mig!
Stop! Hvad laver du i mit soveværelse!?
–Hvor er Nia? –Tag det roligt.
Nia!
Hvor er min søster?
Din søster...? Hun er her ikke.
Der er ingen her.
Nia!
Dion... Bare træk vejret.
Hvad sker der med mig?
Jeg ved ikke hvor meget du husker.
Eller om du overhovedet ved hvad der sker lige nu?
Hvad husker du egentlig?
Hvad mener du, husker?
Hvorfor er du her... i det her hus?
Vores hus brændte ned.
Mig og Nia har det her sted.
Okay... Dion, jeg har frygtet at skulle fortælle dig det her.
–Hele din familie døde den nat i branden. –Nej, det ved jeg.
Nej, alle sammen.
Inklusiv Nia.
Nej, nej, nej.
Nej, hun kan ikke være død. Jeg var sammen med hende!
–Kan du præcis sige hvor det var? –Her! I det her hus!
Dion... Vil du vide hvad der virkelig skete?
–Det var det som... –Vågn op!
Nia.
Vær sød, vågn op!
–Nia! –Jeg vil have du vågner!
–Nia! –Dion, vær sød.
Åh gud, jeg ved ikke hvad jeg skal gøre.
Gud, vær sød og vågn op.
Gud...
Vågn op. Vær sød, jeg vil have du vågner.
Vågn op!
Åh, Nia!
Er du okay?
Ja. Kom, lad os gå ind.
Skal vi ikke tale om det her?
Eller skal vi bare feje det væk?
Det rager mig ikke, det er din begravelse.
Jeg ved det ikke.
Måske drømte jeg bare?
Jeg tror det var mere end en drøm.
Vil du vide hvad der virkelig skete?
Du havde en slags natteangst.
Tak for det, i øvrigt.
Og så...
Jeg troede du vågnede i en slags...
...tåge.
Som om du gik i søvne, bortset fra...
Det gjorde du ikke.
Det var som om du sov og var vågen på én gang.
Så blev jeg ved med at prøve at vække dig og...
Du blev bare ved med at mumle om en kvinde.
Den kvinde.
Jeg har haft syner af hende.
Vi tager det senere... Fortsæt.
Forleden aften stod hun for enden af sengen.
Jeg var her, men på samme tid var jeg ikke rigtig "her".
Det var velkendt og alligevel fremmed, Nia.
Hun sagde...
Hvad?
Det næste jeg husker er at vi gik udenfor.
Men du ved at det her er virkeligt, ikke?
Her og nu, sammen med mig?
Jeg ved hvordan det lyder.
Jeg tror dig. Jeg ved bare ikke hvad vi gør nu.
Har du brug for hjælp?
Hvad?
Ingenting.
Det er hende, ikke? Kvinden?
Nej, nej, nej.
–Kan du se hende nu? –Nia, lad være...
–Jeg mente bare... –Nia, stop!
Nia, undskyld!
Det ser ud som om vejret klarnede op, ikke?
Hvad synes du om Dodgers, pige?
Boucher sender én afsted ud mod venstre felt.
Den er på vej.
Den er på vej!
Åh, den er væk. Publikum går amok!
Nej, vi er nødt til at tale om det.
Jeg ved det. Jeg...
Det sker igen, ikke?
–Nej... –Mor har forklaret alt.
Forklaret hvad?
Jeg er ked af det.
Jeg er virkelig ked af det.
Nia?
Nia!
Nia, hvad laver du? Hvad foregår der?
Du ville ikke tale med mig. Jeg vidste ikke hvad jeg skulle gøre.
Jeg vidste ikke hvem jeg ellers skulle ringe til.
Tusind tak.
–Dion! Det er okay, det er mig. –Nej, nej, nej.
Nia?
Nia!
–Er du stadig her? –Og det er du også.
Ja, godmorgen!
Godmorgen?
-Er det i morgen? -Tja, kun ift. i går.
Kaffe?
Jeg må have været væk hele natten?
Jo, det var en ret lang dag i går. Jeg er sikker på du trængte til hvile.
Er der noget, du vil spørge mig om?
–Er det her terapi? –Nej, det er det ikke.
Men "det her" er det, ja.
Okay, lad mig forklare, Dion.
Og hvis det på noget tidspunkt bliver for meget,
så siger du bare til, så stopper jeg.
Efter du mistede alle i branden, faldt du helt fra hinanden...
Vi kalder det ikke sådan mere, men...
For at bruge en gammel betegnelse...
Du fik et totalt sammenbrud.
Du gik ind i en form for komatøs tilstand.
Og så blev du bragt hertil til genoptræning.
Med mig som din terapeut og støtteperson.
Undskyld, hvor uhøflig jeg er. Jeg er doktor Minos.
–Og mht. hvor du har været... –Jeg ved det.
Okay.
Hvad laver vi her?
Lustigt nok sidder du allerede i min terapistol.
–Få nu ikke idéer. –Ville aldrig drømme om det.
Helt ærligt, så handler det her meget om netop det.
At tale om dine følelser, dine tanker.
Lad os sige det sådan her...
Jeg var nysgerrig på at høre dine tanker om, hvor jeg havde været.
Okay, fint.
Hypotetisk.
Okay, hypotetisk.
Jeg ville antage, at du var i en form for dobbelt virkelighed...
Eller i en derealiseringstilstand.
Hvor du har skabt en virkelighed inde i dit eget sind.
En virkelighed, hvor du føler dig tryg.
Hvor Nia ikke døde, og I kunne leve i fred.
Trygheden i at vide, at du reddede hende.
Du har skjult traumet over, hvad der skete.
Jeg ved, det må være en enorm byrde at bære.
Men det første jeg vil have, du skal forstå, er...
Intet af det der skete var din skyld.
Det er vist nok for i dag.
Men... der hvor jeg var... sammen med min søster...
Det føltes bare mere som hjem?
Jeg mener, jeg har barndomsminder derfra.
Her... er der ingenting.
Sindet er et kraftfuldt værktøj.
Endnu mere, når man ikke ved, hvad det gør ubevidst.
Men vi må få dig til at forstå, hvad der er virkeligt og ej.
Forestil dig, at du står foran et spejl.
Du ser ned og ser dig selv og dine omgivelser.
Men når du ser op, ser du samme billede i reflektionen.
Forskellen er, at du ved, hvor virkeligheden er.
Og at det andet er en spejling.
Men hvordan ved du, at du ikke er spejlingen?
Der er noget jeg tror, kan hjælpe.
Hvis du er villig?
Hypnoterapi har vist sig effektivt
til at hjælpe patienter med at genvinde nogle minder.
–Vent lidt, vil du hypnotisere mig? –Ja.
Jeg ved ikke, om jeg vil gø som en hund for dig.
Ikke den slags.
Hypnose bringer dig i en rolig tilstand,
hvor vi kan forbedre din underbevidstheds evner
og hente minder frem, som du har...
...forlagt.
Tænk på dit ubevidste som dit "altseende øje".
En del af dig der altid ser og noterer,
selv når du ikke er bevidst om det.
Problemet er, at dit bevidste og dit ubevidste
har svært ved at kommunikere.
Hypnose kan forbedre den kontakt.
Og forhåbentlig kan vi rejse tilbage til minder
lagret i dit ubevidste
og bringe dem frem, så de bliver bevidste igen.
Okay.
Læn dig tilbage og luk dine øjne.
Slap helt af.
Tag en dyb indånding.
Og når du ånder ud, så giv helt slip.
Jeg tæller ned fra fem til ét,
og når jeg gør det, vil du føle dig endnu mere afslappet.
Fem. Behageligt og roligt.
Du er tryg her. Bare giv slip.
Fire. Dobl eller måske tripl afslapningen.
Tre. Alt er roligt nu.
To. Gå endnu dybere.
Ét. Nu er vi her.
Du må stoppe med at gøre det her mod mig.
Jeg sagde jo, han ville blive okay.
Dion?
Hvad laver du her?
Jeg passer selvfølgelig på dig.
Doktor Minos?
Dion, det er mig.
Du ved virkelig ikke, hvem jeg er.
Vel?
Dion, se på mig.
Det er mig.
Ved du virkelig ikke det?
Det er doktor Minos, min terapeut.
Ja, okay.
Ja, hun er doktor Minos, men hun er ikke din terapeut.
Hun hedder Aria.
Din kone.
Nej.
Dion! Er du okay?
Det er okay, rolig nu.
Dion, jeg tæller fra ét, og når jeg når fem, vågner du.
Ét. Bevæg dine fingre og tæer.
To. Bevæg hænder og fingre.
Tre. En masse energi vender tilbage.
Fire. Du er tilbage her og nu.
Fem. Åbn dine øjne.
Dion?
Dion!
Det er okay. Se på mig!
Det er okay, det er okay. Se på mig.
Aria.
Du er min kone.
Det er okay. Det her er et godt tegn.
Jeg... Jeg ved ikke...
Det er okay. Tag den tid du har brug for.
Jeg bliver her, til du er klar.
Er det i orden, hvis jeg kommer ind?
Hvordan var vi... som par?
Jeg er bange for, at det ikke er min opgave at svare på.
Mine minder er min fortolkning af hændelserne.
Det ville være farligt at fylde dine hukommelseshuller med mine.
Af frygt for at plante noget dit sind ikke vil tro på.
Et falskminde i virkeligheden.
Men dybt inde... kan du finde al den sandhed, du behøver.
Har du gjort alt det her kun for min skyld?
Jeg så dig falme væk...
Og der var intet jeg kunne gøre for at hjælpe.
Og en dag sad du bare der.
Og du blev bare siddende.
Du var virkelig forsvundet inde i dig selv.
Der var en grænse for hvor meget jeg kunne klare.
Så jeg pakkede alt, vi ejede, og tog dig med herned.
For at få dig væk fra alt.
For at starte forfra.
Starte helingsprocessen.
Så ked af det, jeg...
Nej, stop.
Alt kommer tilbage med tiden.
Men lige nu virker det som om, at heling ikke er vores eneste mål.
Vi skal holde dig her, i denne virkelighed.
Og forhindre dig i at drukne i din egen forestillede verden.
Hvordan?
Det er op til mig at bekymre mig om det.
Jeg tror, hypnoterapi er taget af agendaen for nu.
Jeg næsten mistede dig der.
Placer alle følelser af vrede, frygt, angst
i dit centrum i maven.
Og bind dem
til energien, der nu langsomt stiger gennem din krop.
Og når du ånder ud, lad disse følelser fordampe.
Når du endelig slipper den energi.
Dine øjne er åbne, ikke?
Nej. Nej, nej, nej. Bliv, det er godt.
Dion, meditation handler ikke om at lukke øjnene.
Det handler om total kontrol over sindet, kroppen...
...og—sjælen.
Det vil sige, hvis man tror på en sjæl.
Du behøver ikke svare, hvis du ikke vil.
Men fra mit synspunkt, overlevede Nia?
Hør her, set fra mig, kan det være en falsk virkelighed.
Du er måske blot en projektion fra mit sind.
–Nej, jeg mener det! –Det tvivler jeg ikke på.
Og hvem kan sige at du tager fejl, ha?
Det kan du.
Nej, hør her.
Jeg tror, jeg begynder at forstå, at denne verden ikke er virkelig.
Og det er sikkert ikke sundt for mig at dvæle der.
Men... hvis du havde et sted,
hvor du kunne besøge elskede, der var døde.
–Ville du ikke være der? –Jo.
Jeg tror, dette er den kamp, jeg må kæmpe.
Om denne anden verden findes, kun i mit sind.
Nia er der, og tragedien skete ikke.
Hvorfor skulle jeg være her?
Fordi du skal.
Du må være her i virkeligheden og møde dine problemer.
Jeg forstår, hvad du føler.
Men det viser bare, ignorance is bliss.
Din krop uden dit sind er kun en maskine.
Og din krop er her... i denne verden.
Og hvis dit sind og din krop
ikke er forbundet og lever her...
hvad er du så?
Lykkelig?
–Undskyld, jeg mente ikke... –Det er okay.
Nia, se på ham. Han har brug for hjælp!
Han har gjort det her før. Han kommer tilbage. Vi skal bare vente.
Hvad hvis han ikke kommer tilbage? Hvad sker der så?
Han kommer tilbage! Vær tålmodig, vær sød!
Vær sød, tag ham ikke fra mig.
Er det dét, det handler om?
Det er så egoistisk.
Bekymrer du dig ikke om, hvordan det påvirker ham?
Og hvordan det påvirker os?
–Nu er det nok. Jeg ringer ambulance. –Nej.
Vær sød.
Mor!
Nia!
Dion!
Er du okay?
Kaldte hun dig "mor"?
Aria, hun kaldte dig... mor.
Hvad?
Hun er vores datter.
Nej.
Nej, nej.
Nej, hun kan ikke være det...
Hun er min søster.
Tænk dig om, Dion. Tænk godt over det.
Hvad husker du egentlig?
Jeg husker tydeligt...
At jeg holdt hende, da hun blev født.
Du var til stede ved din søsters fødsel?
Det er ikke usædvanligt, at søskende træder i forældrerollen.
Men er det dét, det handler om?
En faderfigur, måske?
Du løj for mig.
–Nej. Nej, Dion, jeg har aldrig... –Hvad ellers skjuler du for mig?
–Jeg skal møde hende. –Dion, nej.
–Jeg skal møde hende! –Dion, kig på mig!
Nia er væk. Du kan ikke tale med hende.
–Nej, nej, nej. Du tager fejl, hun lever. –Hvor, i dit hoved?
Det er ikke Nia. Det er din projicering.
Et minde, der ikke er virkeligt.
Det sted er ikke ægte. Det her med mig er.
Vær sød, Dion. Bliv her hos mig.
I denne virkelighed kan vi arbejde os igennem det her.
Og hvordan har du tænkt dig at møde hende egentlig?
Man kan ikke kontrollere overgangen.
Men du kan kontrollere det.
–Hvad? –Gennem hypnose.
Nej, det kommer ikke på tale.
–Men det virkede, Aria. –Nej! Jeg mistede dig næsten!
Jeg tager ikke den risiko igen. Det gør jeg ikke, Dion.
Aria!
–Aria, stop! –Nej, du skal stoppe!
Alt, jeg har gjort, gjorde jeg for at hjælpe dig.
Du husker mig måske ikke, men jeg husker dig.
Og jeg har brug for dig her og nu og ikke at du flygter
til en anden verden, når denne bliver for svær.
Jeg vil have dig til at forstå, at den anden verden ikke er ægte.
Du kan ikke bruge den til at løse alting!
Jeg er her. Det har jeg altid været
og jeg vil altid være her for at hjælpe dig.
Men jeg har mistet dig for mange gange, og
jeg sender dig ikke tilbage bare for at miste dig igen.
–Hør, Aria. –Stop.
Kom med mig.
Der er intet, jeg hellere vil undgå, end at sende dig tilbage.
Jeg tror hypnose er en slags indgang til den anden verden.
Og det viste sig at være meget farligt.
Men... hvis det er det, du vil... så har du en chance for at sige hvorfor.
Du siger, jeg ikke kan huske dig.
Men det kan jeg.
Jeg husker måske ikke første gang vi mødtes eller vores første kys...
Men jeg husker hvert eneste øjeblik vi har delt her.
Måske er hele den her dissociative rod...
Måske er den permanent.
Og du har mistet mig. Den gamle Dion er væk for altid.
Men hvad nu hvis det ikke er det, det handler om?
Hvad hvis den nye verden er en del af mig?
En del af den, jeg er blevet?
Hver gang jeg er der, er der noget som tvinger mig til at huske
og bringer minderne op til overfladen i mit sind.
Det er minder, der ikke giver mening, men... jeg ved ikke.
Måske giver de mening med tiden.
Der må have været en grund til,
at mit sind har skabt verden og lagt alt derinde.
Hvorfor skulle vi tage det fra mig?
Jeg... jeg tænker bare højt.
Hvis jeg kunne tage tilbage og møde Nia én sidste gang...
...måske ville det tænde noget
i et mørkt, glemt hjørne af min hjerne...
Måske kunne det få mig til at huske og besvare mine spørgsmål.
Det kan være vrøvl, men det er sådan, jeg føler.
Okay.
Så underligt som det lyder, så er jeg enig med dig.
Jeg tror også, den anden verden er en del af dig.
Men jeg tror, den er som en parasit, der dræner dig.
Du må slutte fred med den, før vi kan slippe den helt.
Og lukke såret for evigt.
Jeg går kun med til det på én betingelse.
Det her skal være et farvel.
Hvis du virkelig tror
at et besøg der vil vække et længe glemt minde,
så vil jeg gerne hjælpe dig.
Men det er sidste gang.
Du må ikke stole på, at fantasi kan løse alt.
Jeg vil have dig til at se det som en afslutning.
Okay.
Så snart jeg ser dig være i nød igen,
vil jeg straks komme til dig.
Okay.
Hvis det her virker... vil det give dig ufattelig smerte.
Jeg ved det.
Okay.
Læn hovedet tilbage og luk øjnene.
Tag en dyb indånding.
Og når du ånder ud, så slap helt af.
Jeg tæller ned fra fem til et.
Og mens jeg gør det, vil du slappe dybere og dybere af.
Mor!
Far?
Jeg ved det.
–Undskyld... –Det er okay.
Dion!
–Mor? –Min dreng!
Far!
Nej, vent lidt. Det her går ikke.
Nej, nej.
Hvordan...?
I døde jo.
–Hvad? –Døde?
Dion!
Hør på mig, de er ikke virkelige.
Det foregår i dit hoved. Kom tilbage, vær sød.
Det er okay, min søn. Vi har ledt efter dig længe.
Kom med os ud, så kan vi tale om det.
Men hvordan...?
Er Nia med jer?
–Kom ud, så snakker vi om det. –Er Nia med jer?
Drengen... Hvem er Nia?
Sov!
Træd tilbage!
Aria, vær sød...
Slip ham, så vi kan tale det igennem.
Nej! Jeg gjorde det her for din skyld, Dion.
Jeg gjorde det for os begge.
Vi kunne have været lykkelige.
–Aria, hør på mig. –Jeg er ked af det.
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg ville bare have, at du elskede mig.
Vi var så unge.
Vi var kun sammen i to år, men jeg ville have så meget mere.
Og så forlod du mig.
Jeg kunne ikke klare at miste dig.
Jeg vidste, jeg alene ikke var nok for dig.
Du gik med til at møde mig her en weekend for at redde forholdet.
Jeg vidste, vi kunne få et liv sammen
hvis du bare kunne opleve det som virkeligt.
Så ville du tro på idéen om os.
Jeg satte dig i en langvarig tilstand af dyb hypnose.
Implanterede falske minder for at vise dig
vores fælles potentiale.
Skabte en verden fyldt med muligheder.
Et lykkeligt ægteskab, der gik i opløsning efter
et barns og dine forældres død.
Så vi kunne begynde forfra og genoplive det tabte.
Men da du vågnede, forstod jeg ikke, hvad der var gået galt.
Dit sind nægtede at tro på den verden, jeg skabte.
Alt blev misforstået.
En datter, du troede var din søster
og ingen erindring om mig eller vores kærlighed.
Så jeg fortsatte arbejdet med dig.
Jeg brugte chancen til at bringe dig i hypnose og rette fortællingen.
Langsomt begyndte det at virke.
Da du kaldte mig din kone, mistede jeg næsten pusten.
Og da Nia blev din datter, var det alt, jeg havde ønsket.
Og da du ville se hende, vidste jeg, du begyndte at tro.
Men...
Og Nia?
Bare en figur, jeg opfandt.
For at vise dig, hvordan det kunne have været.
Jeg måtte få dig til at tro, vi havde en familie.
Efter et barns død kunne vi prøve igen.
Begynde forfra. Vi kunne have fået alt, vi nogensinde ønskede.
Gå nu. Vær sød.
Jeg ville ønske, det var endt anderledes.
Jeg ved, vi ikke har nogen fremtid nu.
Jeg ville bare have, du skulle vide, hvor meget jeg elskede dig.
–Klar til at tage af sted? –Ja, næsten.
Far.
Jeg savner hende.
Aria?
Åh.
Jeg har ikke engang et billede af hende, ved du?
Kun minder.
Minder om noget, der aldrig skete...
Min søn, jeg ved det, men... minderne vil blegne med tiden.
Ligesom mange mennesker, der kommer og går i vores liv.
Tag al den tid, du har brug for.
Dion!
Mor? Far? Men I døde jo.
Dion, hør på mig.
De er ikke virkelige. Det er skabt inde i dig.
Kom tilbage, vær sød.
Sov!
Jeg ville have, du troede, vi havde en familie.
Efter vi mistede et barn, kunne vi prøve igen!
Vi kunne have fået alt, vi ville.
–Og Nia? –Bare en figur, jeg fandt på.
Dion!
Jeg gjorde det for din skyld.
Din søster? Hun er her ikke. Ingen er her.
Jeg gjorde det for os!
Dybt inde i dig ligger hele sandheden.