Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Rozešli jsme se.
Chtěla děti a já...
Prostě jsme se rozešli.
Já chci dům a na ten musím někde vydělat. Děti by mě v kariéře akorát brzdily.
Až budu projektovej manažer, tak potom ti naplánuju i vnouče.
Kámo! Prosím tě, neměl bys bůra?
- Co? - Jestli bys neměl bůra.
Jo, jasně.
Máš terminál?
Nemáš. To je těžký.
Jak ti můžu pomoct, když neumíš pomoct sám sobě?
Byl jsem s tím u doktora. Říkal, že to není nic vážného, tak nemusíš mít strach.
- Dobrý den, Helenko, jak se mají děti? - Chytly ve škole spalničky.
No výborně, skvěle.
- Jaký skvěle? - Mami, poslouchej mě, nic to není.
Doktor říkal, že to měl taky, že to je naprosto běžná věc. Můžeš být v klidu.
- Jak se máme, budoucí senior manažere? - Pozor, nezakřikni to, ještě nic nevíme.
Mami, vždyť mě znáš. Přece bych nikdy nezapomněl na tvoje narozeniny.
Hele, já jsem v kanceláři. Mám na starosti osm lidí, musím končit. Tak jo, papa, čau.
- Dobrý den, Diano. Kde jsou všichni? - Půlka šla na kafe a půlka kouří.
- A co ta letní nabídka na Black Friday? - Čekáme na vaše vyjádření.
- A Credit Praha Banking? - Čekáme na vaše vyjádření.
Diano, co si myslíte, že byste měli udělat?
Cokoliv řeknete.
- Co to sakra děláte? - Vybírám si nový espadrilky.
A proč to neděláte po šesté hodině?
Protože po šesté hodině mám volno.
- Vám nepřijde divné dělat to v práci? - Tohle není práce, ale job.
Nejsem nějaká dělnice. Do práce sem chodí paní Jarmila.
Vítejte v FP Global, kde sny plníme na splátky.
Výtah jede nahoru. The lift goes up.
Dnes je krásný den.
Bože, jestli mě slyšíš,
rozdrť ten výtah.
Ježíši, synu Boží, přetrhni ten kabel.
Vítejte v FP Global... - Ahoj. Můžu se svézt?
Výtah jede nahoru. The lift goes up.
Dnes je krásný den.
Dneska je krásnej den, viď?
Zase to dolů nejede, co?
Jé, to jsou lesní plody? Super.
Slyšel jsi, že se na pobočce v Brně zřítil výtah?
To je strašný neštěstí, že?
Člověk nikdy neví.
Tak hezkej den.
To si děláš kozy, Bože? Proč dáváš přednost právě Brnu?
Dovolíte? Já to tady jenom proběhnu.
- Jarmilko, už jste to tady proběhla. - Neproběhla.
Chcete, aby lidi říkali, že nepracuju?
Rejdíte tady tím vysavačem dneska už potřetí.
Aleši, je to moje práce.
Drobky, šmouhy, odpadky.
To tady řeším já.
Chcete, aby mi paní Nikol zase nadávala, že nejsem dobrý ten...
- Klajning manažer? - Cleaning manager, Jarmilko.
Jarmilko, prosím vás, klid.
Nikdo vám nemůže nic říct, protože jste jediná, kdo tady pracuje.
A navíc jste po těžkém úrazu. Přece mi nechcete říct, že se bojíte slečny Nikol.
Dobré ráno.
- Dobré... - Kind reminder.
Za tři týdny začíná teambuilding a ty jsi mi ještě nedodal dva lidi do mého týmu.
Kind reminder. Vzhledem k tomu, že za poslední tři roky vždycky vyhráli Slováci,
nemá smysl tam kohokoliv posílat a ztrácet tak čas.
Kind reminder. Pán Brávek chce, abychom letos vyhráli my, proto tam posílá mě.
Fair Pay Cup.
- No to je paráda. Napíšu ti o tom email. - Kind reminder. Tos říkal minulý týden.
Kind reminder. Minulý týden jsem posílal email s návrhem na snížení nákladů. A?
A já ti řekla, že ti odpovím, až budu mít čas.
Jo, a kind reminder. Dnes se rozhoduje o tom, kdo bude povýšen. Hodně štěstí.
A budu čekat na ta jména.
V FP Global plníme sny na splátky.
Cut! Máme!
Nikol, pojďte sem!
- No rychleji! - Pane šéfe?
- Podívejte se tady. Jak vypadám? - Jako vždycky skvěle, šéfe.
Já vím.
A víte, proč vypadám skvěle? To je nový Cedric leBlanc.
Já to věděla. Řešíme finální přípravy na Fair Pay Cup.
Myslíte si, že si to spolu i rozdávají, Jarmilko?
Jak to můžete říct, pane Aleši?
Pan Brávek šoustá jenom holky z účtárny.
- A Nikol? - Nikol? Ta je z personálního.
Ta vyjebává s náma se všema.
Pane Aleši, jste chytrý muž,
ale něco s vámi není v pořádku. Moc pracujete.
Jste chytrý chlapík, ale něco s vámi není v pořádku.
Moc pracujete.
- A to je problém? - Právě jsem vám řekl, že je to problém.
- Jste natvrdlý? Nikol, je natvrdlý? - Ano, šéfe.
Právě jsem mu řekl, že je chytrý chlapík. Jste natvrdlá?
Ano, šéfe.
Nechápe týmovou práci, vytváří velký tlak,
odesílá emaily v osm hodin večer, soboty, neděle, svátky.
Já si prostě myslím, že by každý z nás měl trochu víc pracovat.
Zvlášť teď, když se o prázdninách blíží Black Friday.
Víte, co tady děláme?
- Zpracováváme platby z kreditních karet. - Ale co děláme ve skutečnosti?
V FP Global vytváříme přidanou hodnotu prostřednictvím provozní dokonalosti...
Pomáháme lidem, aby měli splátky. Splátky lidi uklidňují, nestěžují si.
Když zaplatíte splátky, cítíte...
Cítíte pokoj a vzrušení zároveň.
Jak jelen v říji.
Bravo!
- Když to řeknete takhle. - Bravo, pane Brávku!
Vidíte, jí se to líbí. Vidíte, jak je šťastná?
Aleši, vypadáte naštvaně.
- Máte děti? - Ne.
- A splátky? - Ne.
Ani hypotéku?
- Ne, žiju v podnájmu. - Člověče, vzchopte se, nedopadnete dobře.
Jaký je náš slogan?
Plníme sny na splátky.
Plníme sny na splátky!
- Nikol, máte děti? - Ano!
- A splátky? - Ano, spousty!
- A jste naštvaná, Nikol? - Ne, nikdy.
- Tedy pokud nechcete, abych byla. - Vidíte? Život je jednoduchý.
Když máte děti a splátky, jste rádi, že máte práci.
Když nemáte děti a splátky, nenávidíte lidi.
A tahle společnost má lidi ráda.
Neber to jako degradaci, ale jako povýšení horizontální.
- Nikol? - Ano, šéfe.
- Dejte nám chvilku. - Ano, šéfe.
Aleši, vy chcete vést, růst, realizovat se, ne?
A já mám pro vás oddělení.
Chybí jim někdo jako vy.
Člověk s vizí, motivací. Šéf.
I tam se můžete realizovat, dokázat, co ve vás je,
a zachovat si důstojnost.
Jaké oddělení?
Velmi speciální oddělení.
Šéfe.
Šéfe!
Aleši.
Něco ti vypadlo.
Co to je?
Diagnóza erektilní disfunkce.
Dnes je krásný den.
Podzemní patro. Hodně štěstí.
Výtah jede nahoru.
Vy už jste tady? To byl fofr.
- Co? - Na ten ucpanej hajzl.
- Ale já jsem... - Kdo se tam zase vyřádil, Marcelo?
- Já... - Vy?
Já jsem váš nový týmový vedoucí.
Jitko?
Ano, tohle je skutečně náš nový vedoucí.
- Jak to víš? - Jediná tady čtu maily.
- Jitka umí číst, jo? - Ty drž hubu, debilní debile.
Smrdíš, zrůdo.
Tak u nás vítejte, nový týmový vedoucí.
Co jste provedl, pane vedoucí?
- Prosím? - No cos provedl?
- Když tě tak degradovali. - Mě nedegradovali, ale povýšili.
Ovšem horizontálně.
Jistě.
Lidi, pojďte, jdeme máknout, šlápneme do toho.
Dobře to je, dobře.
Dobře.
Uděláme si takový... řekněme zkušební hovor, ano?
Já budu nespokojený klient.
Hlásí se někdo?
Výborně, třeba vy. Takže já vám volám, u vás to zvoní.
Crr, crr, zvedněte to a prosím.
- Dobrý den. - „No dobrý den”. Nespokojený klient.
Dovolali jste se do společnosti FP Global.
Ano, u telefonu idiot.
Ano, jasně, vy kreténe, mám za sebou lobotomii.
Samozřejmě, všichni si zasloužíme umřít. Jak vám mohu pomoci?
Co to děláte?
- Telefonuju. - Aha.
Takový je postup. Oni volají, já odpovídám.
Oni začnou nadávat, já taky a pak je přepojím.
Podívejte se, to přece nemůže...
Přece nemůže být tak strašně komplikované hovořit s klientem.
- Ne. - No...
Hovor z Mostu.
Aha. Výborně, dejte mi to.
No dejte mi to.
Dobrý den, dovolali jste se do společnosti FP Global. Jmenuji se...
Co mi voláš, ty píčo zkurvená? Odkud máš moje číslo, ty debile?
Co myslíte tím, kde jsem sehnal vaše číslo? Vždyť přece voláte vy nám.
Zalez zpátky do díry svý mámy, která tě vyprdla ven, ty krávo jedna zkurvená.
Tak to moment, moje máma by něco takového v životě neudělala.
A navíc ta díra na to není dostatečně velká, vy... vy... vy kliente.
Zmlkni, ty chorá píčo, pošli mi zpátky moje prachy, ty jeden čuráku.
- Rozumím. - Proč kurva nemám žádný prachy na kartě?
- Přepojím. - Počkej, ty jeden čuráku...
Přepojte ho.
Takže vám vyměnili bankomat a vy nevíte, kam máte strčit kartu?
Tak si ji strčte třeba do prdele.
Ne, vy mi vyližte.
Ne, vy mi vyližte víc.
Já vás přepojím.
No tak jo. Svině.
Dovolali jste se na tísňovou linku. Dobrý den, s čím vám můžu pomoci?
Haló?
Michale?
- Co to děláte? - Pracuju.
- Právě jste to položil klientovi. - On to položil mně.
Protože jste mu řekl, že se dovolal na tísňovou linku 112.
Vaším úkolem je řešit problémy klienta s platebními kartami.
Ne, to je cílem společnosti.
Mým úkolem je odbavit co nejvíc hovorů.
Vy nechápete, že nejsem člověk? Jsem robot!
Jsem robot.
Dobře, Michale, ale vy neřešíte jejich problémy.
Ale jo. Prostě to nejde.
Nespí se člověku líp, když ví, že to prostě nejde?
Že to prostě nejde?
Michale, pět minut do konce. Ty víš, co to znamená? To je Macarena.
Oh yeah, tak pojďte do mě. Čas na Macarenu.
Za 30 sekund zvládne 5 hovorů. Nevěříte? Tak se dívejte. 3, 2, 1... Michale, teď.
Finanční úřad, oddělení daní z nemovitosti. Haló?
Tímto telefonátem jste právě darovali tisíc korun na...
Haló?
Vítejte v živém vysílání s Patrikem Hezuc... Haló?
Ty zasranej hajzle, jestli ještě jednou zavoláš mojí ženě, tak tě... Haló?
U telefonního aparátu Miloš Zeman. Haló?
Stop! Ty vole, 21 sekund.
Michale, ty jsi machr!
A tím jsem splnil i svůj dnešní cíl.
Poslední zhasíná.
Mami, jsem v práci.
Ano, mami, mám pořád stejnou práci.
Pořád.
Takhle to není, ne, ne, ne...
Ne, mami, nedegradovali mě. Povýšili, ale horizontálně.
Mám elitní tým a je to vynikající místo pro růst.
Zapomněl jsem si peněženku, můžete mě pustit dovnitř?
- Jméno? - Michal.
Michal. A dál?
- Michal David. - Máte průkaz totožnosti?
Právě jsem vám řekl, že jsem si zapomněl peněženku. Ne, průkaz totožnosti nemám.
- Tak mi třeba zazpívejte Decibely lásky. - Nebudu vám do prdele zpívat Decibely.
Já nejsem Michal David. Já jsem Michal David!
Ostraha!
Hele, dědo, hoď tam zpátečku. Co máš v tom spreji, prášky na srdce?
Dobrý den.
Natálka?
Vy jste byla ve třetí řadě Love Islandu?
Ve druhý.
- Co vám na tom jménu tak vadí? - Ne jméno, ten šašek mi vadí.
Proč se sakra jmenuje jako já? Proč zpívá takový písničky?
Céčka, sbírám céčka.
V tom je ta léčka a já jsem o tom neměl ani zdání.
Čestmíre, vyliž si!
Výtah jede nahoru. The lift goes up.
Dnes je krásný den.
Michale, moc se těším na naši spolupráci.
A já moc doufám, že dokážeme...
Ta děvka chce zase prachy.
Co je?
Ne, nic ti nedám. Žádný prachy nedostaneš, kurva.
Protože mě chceš zase oškubat. Máma mi říkala, že mi zkurvíš život.
I bezruká šlapka, co honí kamióňákům na parkovišti za stravenku,
má víc důstojnosti než ty! Smaž si moje číslo a zapomeň, že existuju!
- Manželka? - Syn.
Chce, abych mu zaplatil soukromou školu.
Michale.
Nemohl byste mi s něčím pomoct?
Nemohl byste nějak zařídit, aby mě měli rádi?
Nebo je třeba jenom nějak namotivovat, aby byli výkonnější.
Jsem snad Harry Potter?
Vy si asi myslíte, že mě to tady na tom vašem písečku baví.
Vy si myslíte, že já nemám varlata.
Mám, dvě.
Ale já se chovám jako chlap a nechávám je venku, když jdu do práce.
OK.
Stačilo to říct normálně.
Lidi, slyšeli jste to? On má prej koule před barákem.
Takže, lidi, může mi někdo z vás říct, co je tohle?
- Koule! - Ne.
Dvě koule!
Co je tohle celé dohromady? Co to je?
Dvě chlupatý koule.
Tohle je synergie.
Ví někdo z vás, co je to synergie?
Neví, jasně.
Jde o kooperaci... spolupráci dvou nebo více subjektů
s cílem dosáhnout kombinovaného účinku,
který je větší, než kdyby subjekty jednaly samostatně.
Ty vole, Jitko, ty jsi tak blbá. Běž radši domů pěšky.
Ty sklapni, hobite bez mozku.
Moment. Správně, Jitko. Jitka má naprostou pravdu.
- Dobrá práce, Jitko. - Dobrá práce, Jitko, děkujeme mockrát.
Představme si tedy, že toto je naše společnost. A ta...
Vypadá jako péro.
A ta má několik vrstev.
- Tady máme vrchol. - Péra.
Vedení. Zde je...
- Střed péra. - Ne, zaměstnanci.
A tady dole...
- Kořen péra. - Skoro.
Nekvalifikovaní zaměstnanci. Low class.
Tak. A moje otázka zní: co tady chybí?
Víme, co nám tam chybí, že ano? Jasné.
Šalotka?
- Sauronovo oko? - Ne, ne, ne.
Rudé náměstí. Kreml! Kreml.
Ale Marcelo. Co děláte, vždyť to je píča.
A ta vedle ní taky.
No moment. To, co jsi řekl...
V podstatě ano, ale trošičku jinak.
Začíná to na K a druhé písmeno je L.
- K, K... - KL, KL.
- Klitoris! - Ne, klient! Klient! To je přece klient.
- No jasně, klient. - To znamená, že my jsme co?
- Čuráci. - Ano, dobře. A co je tedy naším posláním?
- Vyjebat s klientem. - Ano, vyjebat s klientem.
A tím získáme co? Tím získáme přidanou hodnotu.
- Ano! - Přidanou hodnotu!
A to je, přátelé, definice kapitalizmu!
Aleši, pojďte dál.
Udělejte si pohodlí, sedněte si.
- Jak se vede? - Výborně, věci se dávají do pohybu.
Pojďte sem.
Co si myslíte o umělé inteligenci?
Myslím si, že to je skvělá věc a že to je rozhodně budoucnost.
Bingo! Zavírám call centrum.
- Cože? - Byl to nápad Nikol.
Je levnější nahradit operátory umělou inteligencí. Poslouchejte tohle.
Ahoj, já jsem Klára, vypadáte báječně.
S čím vám mohu pomoci?
No dobře, a co bude se zaměstnanci?
- Co jako? - Co s nima uděláte?
Vyhodím je. Ale nebojte se, až od září.
Pokud budete na Nikol milý, vás si tady necháme.
Děkuju.
Co se stalo, paní Jarmilko?
- Vyhodili mě, chlapče. - Panebože, proč?
Ani se neptejte. Paní Nikol řekla, že už mi firma nemůže platit.
Ale kdo tady teď bude uklízet?
- Robot. - Robot?
Já uklízím, udělejte mi prostor.
Uhni, bábo.
Co když pro vás vyhraju Fair Pay Cup?
Myslíte si, že můžete porazit slovenskou pobočku?
To je fantastický kafe, lepší jsem nepil.
Ale to není doppio, to je zatracený piccolo. Máte padáka.
Na Fair Pay Cup je pozdě. Jde Nikol a její tým.
Myslíte ten tým, který minulý rok prohrál?
- Co navrhujete? - Když vyhraju Fair Pay Cup,
bude to pro vás dostatečný důkaz toho, že call centrum je přínosné?
Nebude, ale bylo by boží natřít to těm hajzlům.
Poslouchejte, Aleši, pokud ten pohár vyhrajete,
do podzimu z vás udělám projektového manažera a call centrum nechám žít.
Ale pokud pohár nebude,
na konci měsíce máte padáka.
Hodně štěstí.
Vzal jsem provaz, stan,
ešus a mačetu.
Vašku, tohle není kurz přežití, ale teambuilding.
Já vím, vzal jsem i Godzilly. Hele.
Víš, co je to teambuilding?
- Chlast a jídlo za firemní peníze. - Jo.
A sex!
Sex?
Jako sex do vaginy?
S opravdovou ženskou?
Ano, Václave, sex do vaginy s opravdovou nenafukovací ženskou.
- Michale, můžete přestat kouřit? - Ne.
No tak vidíte.
Co to sakra je „téma je politická korektnost“?
Že celý Fair Pay Cup řídí Američani.
Nebo Soros nebo Steve Jobs.
Spíš Američani.
Já se někdy ptám sama sebe, kdo řídí tvůj mozek, Marcelko.
Asi ty, ne? Ty jsi tak blbá, že bys mohla řídit celej svět.
- Já tě ignoruju. Vůbec tě neposlouchám. - Mě hovno budeš ignorovat, zlato, vole.
- Nezajímá mě, co říkáš. - Prosím vás, ticho!
Jak dlouho tady pracujete, Jitko?
Pět let.
O 4 roky a 11 měsíců déle, než bych chtěla.
Ježíšikriste.
Můžeš si schovat tu bradavku? To tady nikoho nezajímá.
- Ježíši, jen závidíš, že to neumíš, vole. - To teda umím.
Divím se, že nejste týmová vedoucí.
- Vedoucími se stávají jen muži. - To si nemyslím.
A jak jste se sem dostal vy? Máte nějaké zkušenosti s call centrem? Nemáte.
A jak je to s tou politickou konkrétností? Co to jako znamená?
- Korektností, Václave. - Teď jsem to řekl.
Jo. Je to umění.
Umění někoho urazit, aniž by to bylo právně napadnutelné.
A jak můžu říct: „Děkuju vám, vy debile?“
„Díky za váš feedback, beru na vědomí.“
- Jak řeknete: „Je mi to úplně u prdele?” - „Pošlete mi to emailem.“
A pokud chci říct třeba...
„Běž do hajzlu, ty krávo vymaštěná, máš seschlý pysky jako mumie Kleopatry.“
Kind reminder.
Vítejte v Hotelu pod lípou. Všechny pokoje jsou bohužel obsazeny.
My máme rezervaci. FP Global.
- Aha, moment, hned to zkontroluju. - Call centrum, pobočka Praha.
Aha, Praha. Někdy mi přijde tolik emailů, že ani nevím, který je který.
Tak a mám to.
- Vy jste měli mít šest pokojů, že? - Ano.
Tak máte jen tři.
- To je asi nějaký omyl, ne? - Ne.
Rezervaci změnila paní Nikol Pitrusová.
Kde budeš spát ty?
Kámo, mají tu umyvadlo pro liliputy.
Vašku, to je bidet, v tom se myje prdel.
Nepils z toho, že ne?
Ne.
Nejsem debil.
Budeme šukat celou noc.
Ale ne my dva. Ženský.
Kantáre...
Ne, Vašku, ne.
Tady nemůžeme šukat oba dva.
Co to děláš, sakra?
To, co dělá každej normální chlap, když je konečně pryč od rodiny.
Tak snad počkáš, než si vybalím věci a opustím tenhle pokoj, ne?
No tak šup.
Můžu mít prosím trochu soukromí? To porno se samo nevykouká.
Aspoň sakra zavři to okno.
Ale, Nikol, ty jsi přijela taky.
Ano, ale díky tobě už ne jako soutěžící, ale jako supervisor.
Kind reminder. Odteď jsem pro vás paní Pitrusová, jasný?
- Jaký je pokoj? - Paráda, paní Pitrusová.
Ty čubko.
- Prosím? - Nepros a vem si ho!
Rádio. Historický dokument.
Na kolena, ty německá děvko.
No prosím, tak ty ses předvedla.
Gratuluji k týmu.
A teď mě dobře poslouchejte, Aleši.
Držte tu svoji smradlavou smečku na řetězu a nedělejte firmě ostudu, jasný?
Kind reminder.
To jsem zvědavej, jak tohle dopadne.
Ahoj, co to děláš?
- Dorazil někdo další? - Teplická delegace dorazila.
Teplice jsou tady.
To bude beztak nějaká banda ichtylů.
Co to děláš? Jsme tady služebně, ne?
Vždyť jo.
Hele, co s ním je? Co s ním je?
Ale nic.
- Kozy, kozy. - Počkej, Vašku, ty mi chceš říct,
- že jsi viděl prsa. - Jo.
Tak super. Viděl prsa.
Tady je bazén?
- Bazén! - Bazén!
Bazén!
Dámy?
Dámy.
Ahoj, já jsem Aleš.
Vedoucí junior manager, call centrum Praha.
A tohle je můj tým.
Bianka, vedoucí logistiky.
Sandra, zástupce vedoucí logistiky.
- Marie, office manager, těší mě. - Ahoj, čau, čau.
Holky, vypadá to, že Slováci budou mít zpoždění.
- Ne. - Ach jo, to mě mrzí.
Ty jo.
- Hele... A nechcete hrát zatím voliš? - Jo. Jasně.
Voliš? To je skvělej nápad. Jasně že si rádi dáme voliš, ne?
Dáme si rádi voliš, jsme dobrý. My milujeme voliš. To zas jo.
Ony si chtějí zahrát volejbal, trotlové.
Ale vždyť jo, ty monstrum. Běž se vyspat, vole.
Jdeme voliš, ne?
Jdeme na to, jdeme.
Omlouvám se za tu ránu, ujela mi ruka. Jsi v pohodě?
To je v pohodě, jenom to trošku zaleduju a bude to dobrý.
Hele, z jaký výzvy máte úplně největší strach?
- Ze žádný. - Fakt?
Víš, jak to je.
Jsi vedoucí, máš zodpovědnost.
Už jste to někdy absolvovaly?
- Teambuilding? - No jasně.
Každej rok. Loni zase vyhráli Slováci.
Slováci.
No jo, no, Slováci.
- Oni jsou nějaký drsný, jo? - Jsou jako lepší klony sami sebe.
- Takže něco jako my. - No. Skoro.
- Ahoj. - Ahoj.
- Na zdraví. - Na zdraví.
- Co to bylo? - Odkud to šlo?
- Jako by někdo zařval. - Strašnou smrtí.
Z toho si nic nedělejte, holky. To je jeden z lepších klonů týmu Praha.
Opravdu kvalitní kinematografie.
Já se víc bojím těch kulometů z Brna.
To je teprve děs.
- Koho? - Kluci z interního auditu.
- Už jedem, kurva! - Jedem!
Už je slyším.
Vypadni odsud!
Tak jsme tady.
Ahoj, Aleš.
Junior team manager, call centrum Praha.
To nevadí.
Já jsem Rosťa.
Manažer poradenství pro interní audit.
Ale tenhle víkend jsem pro všechny „velký šéf“.
Chlapi, tohle je Vašek.
Já jsem Kuba a strašně smrdím, ale to nevadí!
Chyběli jsme ti?
Vidím, že jste furt stejná banda prasat.
Takže chyběli.
Drž pysk a ber zavazadla.
- Dobrý den, pánové. - Já se potřebuju osprchovat.
Dones mi nějaké nealko, třeba víno.
- To snad nemyslí vážně, ne? - 14 hodin denně počítají statisíce.
Za tři dny tady se snaží dohnat těch 362 dní, kdy nežijou.
- Kde mám svůj polštářek? - Nedělej ostudu a vem si triko, vole.
Auditování není jednoduché.
Takže je vlastně docela chápu.
Dovezli děvky, super.
To je Michal, není mu moc dobře.
On měl mrtvici, dneska už třetí.
Kde je ta flaška, kurva?
Nazdar, chlapci.
- Nazdar. - Nazdar!
- Lidi, pojďte si s nimi promluvit. - Počkej, Michale.
Lidi...
Hlavně to s tím alkoholem nebudeme přehánět, oukej?
- Jasně, tati. - V šest jsme doma.
Vy jste krásný, chlapi.
- Jsi krásnej. - Ježíšmarjá. Ukaž, dej mi ještě.
Lidi, poslouchejte mě.
Já chápu, že jste na teambuildingu poprvý a nejste zvyklý na alkohol zadarmo, ale...
Nevypijte ho hodně najednou, ano? Podívejte se, jak to potom vypadá.
Co to meleš, ty zjeve?
Večer šuhaj, ráno šuhaj!
Musíme držet pohromadě, rozumíte mi? Pohromadě.
Jitko? I ty?
To, že jsem inteligentní žena, ještě neznamená, že nemůžu chlastat.
Ty vole, Jitko, to jsou dvě lži v jedné větě.
Ty jsi blbá jak troky. A navíc ještě ani nejsi ženská, vole.
Vypadáš jak Kyklop, vole.
Ty... ty... ty jsi zase...
Pojď, pojď, pojď...
Nad Tatrou se blýská, bratři.
Tak nalehko? Vítejte. Kde máte batožiny?
Nechali jsme si je taxíkem poslat do hotelu.
Já jsem tak strašně moc ráda, že jste tady.
Bratři!
Vítejte na krásném Slovensku.
Dámy...
Rád vás vidím.
Juraj, Senior Sales Executive Slovakia Department, Bratislava.
Dušan, Senior Sales Consultant, Prešov.
Erika, Senior Sales Representative, Smrdáky.
Tomi, Junior Sales Developer, Interview Questions Representative, Veľké Kapušany.
Johny, Junior Marketing Analyst, Sobotište.
Miňo, řidič, Lučenec.
Moc nás mrzí to zpoždění.
Cestou jsme se zúčastnili charitativního cykloprůvodu „Sagan for life“
na podporu místního útulku.
Já jim nerozumím.
- Ty jsi taky ze Slovenska. - Ale to už jsou dva roky.
A pak jsme si odskočili zameditovat k Štrbskému plesu.
Požádali jsme Tatry, aby nám daly sílu být lepšími lidmi.
A aby nám i letos pomohly vyhrát Fair Pay Cup.
Tak se pojďte ubytovat.
Fair Pay Cup začíná už zítra.
Do prdele.
Ale prosím tě, klid. Co mají oni, a my ne?
Sexy vozíčkáře. To jsou vždycky body navíc.
Já si můžu zlomit ruku, šéfe. Když mi dáte prémie.
Nebo ti ji zlomím já. Bez prémií.
Jak to, že jsou tak dokonalí?
Asi poprosili Tatry.
- Schovej si plíce, ať se nenachladíš. - To jsou prsa, ty debile.
Víš co, polib mi, vole. Já jsem se ti chtěl normálně omluvit...
- Ty zmrde. - Ticho, dost, dost, mlčte!
Jestli chceme vyhrát, musíme být jednotní.
Pojďme za nima a ukažme jim, že se jich nebojíme. Souhlas, týme?
- A už nechlastejte. - Přesně tak.
Prosím vás, kde se tady dá sehnat nějaký hulení?
A zakladaný a čapáše. Nohy výš, to je ono, výš.
- Řekni „hop čip”. - „Hop čip.”
Nedáš si pivo?
Ne, děkuju, já pivo nepiju.
Já piju jenom čistou pálenku od dědy z Bošáce.
Děda, to byl dobrý chlap.
Naučil mě milovat přírodu, hory, lesy.
Tatry, medvědy.
Najednou jsem uviděl na cestě kotě. Skočil jsem, abych ho zachránil,
- a vtom se přiřítil kamión. - A?
- Přežilo, ale já skončil v nemocnici. - Hrdina!
Udělal jsem jen to, co jsem musel.
Tai-či je úžasné, cvičíme ho na Slovensku všichni.
I děti.
Tuhle modřinu jsem si udělal, když jsem stavěl májku pro přítelkyni.
Udržujeme naše zvyky a tradice.
Jen duši dáš v tom boji divokém.
Mor ty jen, a vol nebýt, jako být otrokem.
Brynza,
parenica,
oštěpek,
korbáčky.
Jednou rukou ovečku podojím,
druhou ji pohladím.
Já bych klidně byla ta ovce.
Všichni jste ovce.
Proč?
Dlouho jsme byli těsně za vámi, bratříčku,
ale holt euro a Tatry, to je smrtelná kombinace progresu.
Já to tady kurva nenávidím.
Zase mají hezký hory.
Co tam budeme jako dělat?
- Jdeš tančit? - Ježíš, ty už mě nech být, fakt.
No nic, tak já se asi půjdu skamarádit s Brňákama.
A pak si na pokoji pustím nějakej pěknej německej naučnej snímek.
Madam.
Vašku, počkej, počkej.
Co bys řekl na to, kdybych dneska večer spal u tebe ve stanu?
- Se mnou? - Ano. Ne, ne, ne.
Přece jen jsem vedoucí a nehodí se, abych sdílel pokoj se členy svého týmu.
Některým by to nemuselo připadat fér, chápeš.
Ne.
Protože třeba by potom každý chtěl mít na pokoji svého vedoucího.
- Ty chceš šukat v mým stanu? - Ne, Vašku, já nechci šukat v tvým stanu.
Ale to není fér, kde budu šukat já?
Václave. Vašku!
Neměl byste nějakej koktejl?
Sex on the beach?
Sex na hotelu byste tam neměl?
Víte, co se mi na vás líbí nejvíc?
Že na tu soutěž úplně dlabete. Vám je to úplně jedno. To je geniální.
My jim na nějakou soutěž sereme.
My jsme nepřijeli vyhrát, ale pořádně se vožrat.
- No jasně. - A taky být chvíli bez našich rodin.
No přesně.
Být prostě chvíli bez rodiny.
Mám trochu koksu.
Koksu?
- Miluju tě, brácho. - Já tebe taky, brácho!
- A pak spolu založíme softwareovou firmu. - Jo. Protože jsme suprový borci.
- Víš, že nevadí, že jsi z Brna? - Přestěhujeme se do Jihlavy.
A necháme se sešít jako dvojčata.
A budeme vždycky spolu, brácho. - Jo!
- A pak se k sobě nastěhujeme. - Jo. A budeme spolu bydlet, brácho.
- Ježíš, to je skvělej nápad, brácho. - Ty jsi skvělej, brácho, já tě obdivuju.
- Moc mě inspiruješ, brácho. - Ty seš inspirativní, brácho.
- Já tě mám strašně rád. - Já tě taky miluju, brácho.
Dobrý večer, pánové. Copak tady děláte? Trénujete na zítra?
Hrajeme „bramborou do koulí“. Už jsi hrál „bramborou do koulí“?
Musíš chytit bramboru do koulí. Když ne, kopneme tě do koulí. Boží.
Ty vole, vypadá to hrozně jednoduše, ale musíš hýbat pánví, víš?
Půjdeš hned po mně. Teď já, teď já, teď já!
Hrabe vám?
Víte, kolik je hodin?
Mám pokoj nad vámi, tak jděte všichni do píči!
Ty jdi do píči!
Ježíšmarjá.
Kdo tady je?
Panebože, Jitko, vy jste si spletla pokoj.
Tohle není pokoj, tohle je stan.
Opila jsem se a teď chci šukat.
Výborně, tak asi hledáte Vaška.
Jestli hledáte Vaška, tak ten je někde...
To je jedno, klidně ty.
Jitko, počkejte. Nechte toho.
Jitko, přestaňte, já se budu bránit, přísahám, přísahám.
Proč?
Co se stane na teambuildingu,
zůstane na teambuildingu.
No jistě. Prohlížíš si všechny holky, ale mě ne.
Jitka se nepočítá.
Jitka... To není žena.
Jitka nemá prsa.
Jitka má plíce.
- Jitko. - Něco pro tebe mám.
Tak to není.
Kozy?
Já chci, aby mi někdo koukal na zadek...
Konečně.
Nechte toho.
Já jsem si myslela, že si to tady s někým zuřivě rozdáme,
že toho pak budeme litovat a pak spolu půl roku nebudeme mluvit.
Já si vás vážím jako člověka, jako kolegy, jako ženy.
Jitko, vždyť my jsme něco jako rodina.
Teda vy mi neskutečně připomínáte mého bratra.
Vážně.
Macho.
Všichni jste macha zasraný!
- Pusťte mě ven! - Počkejte...
Ne!
Hoši, takhle mi ve stanu už nikdo prdět nebude, vole.
To byla divočina!
Kde to kurva jsem?
Mám zapařenou prdel jak salám od Vietnamce.
Mě bolí koule.
Do bazénu.
Jdeme.
Vítejte na Fair Pay Cupu!
Tradice FP Global od roku 2017.
Čekají vás celkem čtyři kola.
Tým, který vyhraje kolo, získá Bravíka!
Vyhrává tým s největším počtem Bravíků.
Tak jo. Favority známe, tak začneme.
A rovnou s týmovou vědomostní hrou.
- Ale my ještě nejsme kompletní. - Jo, Jitka je na hajzlu.
Kde je do prkýnka ten Michal?
Marcela.
Slovenskej hrdina, kradl.
Babiš, Babiš!
Hodně starej.
Doktor Sova.
Je blond
- a děsně sexy. - Já?
Už nežije.
Britney Spears!
Politik, ambice, moc.
- Židi. - Ukradl pero.
Soros.
Pije.
Pije, pije, pije.
My jsme Brno!
E = mc2.
Albert Einstein, narozený 14. marca, neboli března, 1879.
Klik, okno, miliardář.
Bill Gates.
Který je ovládán židovskou vesmírnou enklávou a ta nás chce všechny vyhladit.
- Jo! - Ty vole, ne.
Tak ne.
Týmová důvěra.
Bravíka získává ten, kdo projeví nejvíce důvěry ve své kolegy.
Teď!
Bacha na něj!
Raz, dva, tři, hop!
Lidi, to dáme.
...velkého prokurátora. Jude!
Milá Constance.
My jsme vyhráli?
My jsme vyhráli!
Šampióni!
Bože, jsi to ty?
Už jsi rozdrtil ten výtah?
Tak mi pomozte vstát, kurva, ne?
Vašku, Vašku.
Je tady doktor?
To mi nedělej, brácho, to mi nedělej.
Co je?
To už je všechno?
Už je pondělí?
Bylo to super.
Tak zase za rok ahoj.
Já myslím, že tohle se nedá počítat, že?
Takže půjdeme dál.
My máme bod, my máme Bravíka!
Máme Bravíka! Jo, jo!
- Gratuluju. - Je to jenom jeden Bravík.
Ale stejně, nikdo to nečekal.
Tak díky.
Já znám svůj tým.
Vypadáš, že znáš hodně věcí.
No tak něco znám, to jo.
Podívej na ně.
Vypadají spokojeně, a přesto by chtěli ven.
Myslíš?
Každý pták chce volně létat.
Blahopřeju k prvnímu bodu. Škoda že je váš poslední.
Není poslední.
Když se na vás opice dívám, je mi jasné,
že nebudu muset čekat několik měsíců, než vaše oddělení zavřou.
Věřím, že to do pondělí zvládnete sami.
Uvidíme se na maškarním. Nezapomeňte si kostýmy.
Václave, jestli mě vyfotíš, narvu ti ten foťák do prdele!
Není to zas tak trapný.
Bože, jestli mě slyšíš, utrať nás všechny.
Lidi, i oni budu mít blbý kostýmy.
Jsme superhrdinové, jsme super parta.
Myslete na vítězství. Jdeme.
Já jsem vám zapomněla říct, že kostýmy se zrušily.
To nevadí, moc vám to sluší.
Tak začneme.
Nepij, šohaji, nepij vodu.
Voda ti jen škodí.
Láska je tu s vámi, buďte s ní.
Láska je tu s námi, buďme s ní.
A všichni!
Láska je tu s vámi, buďte s ní.
Chce se nás dotknout.
Čas je fit díky naší touze.
To si děláš prdel, já tě... Já toho zmrda zabiju, vole!
To si dělá kozy, ne? To nemyslíš vážně, vole!
Tak se dá žít jenom v diskotékách.
Ó, ó, ó, decibely lásky.
Ó, ó, ó, to je muzika.
Ó, ó, ó, zbytečně se neříká.
Pocházíš z vyjebané dědiny,
přišla jsi z chudé rodiny.
S cílem splnit si svoje sny.
Jsi vyjebaná zlatokopka.
My se omlouváme, to není naše vystoupení. To jsme si jen zkoušeli. Pojďte, Marcelo.
Svět je ovládaný ještěry, který nastolí nový světový řád,
aby nás neočkované mohli využít k výrobě levné bioenergetické elektrické energie!
Lidi, vzbuďte se!
- Bravo! - Bravo, Vašku.
Vašek na hrad! Vašek na hrad!
Vašku, ty pičo!
Ty vole, Vašku!
Jsem na tebe pyšnej!
- Kde se to v tobě vzalo? - Kde ses naučil tak krásně zpívat?
Ve sprše.
Kolikrát ses sprchoval, že zpíváš jak bůh, ty vole?
Rodiče mě zamykali v koupelně, když byli pryč,
a pouštěli mi hudbu, abych se necítil sám.
- To se dělá psům, ne? - Ne, psa si brali vždycky s sebou.
Ty vole, ty jsi dobrej.
A já myslím, že všem je naprosto jasné, kdo tohle kolo vyhrává.
- Vašek! - Vašek!
Vašek! Náš Václav, vole, to je jasný.
Vyhrává tým...
Ze Slovenska! Michala Davida prostě zbožňuju!
- Co, ty krávo jedna blbá, vole! - Potlesk pro naše bratry Slováky!
Kolegové, mám úžasnou zprávu.
Pan Brávek se právě ubytoval a letos tady bude s náma.
Prosím potlesk!
- Neruším? - Ne.
To je krása.
Ta Nikol jim normálně nadržuje.
Možná trošku.
Hele, ale nic si z toho nedělej.
To je v pohodě.
Každej správnej lídr musí umět unést i porážku.
Pořád máš šanci.
Na co?
Ukázat, co v tobě je.
To vypadá, jako kdybys nám fandila.
Přece jenom, pořád jsme pro vás konkurence.
Já můžu fandit, komu chci.
Já si můžu dělat, co chci. Víš?
To je vlastně pravda.
To je pravda. Já chci taky dělat, co chci. Taky, taky, taky!
Taky chci dělat, co chci!
Omlouvám se.
Nechal jsem se trošku unést. To se mi nestává často.
V pořádku.
Ty chceš v téhle firmě zestárnout?
Já chci hlavně klid.
Chci svůj vlastní byt. Bez splátek. A auto!
Vlastní postel se snídaní.
- Jo! - Neposlouchat rozkazy.
- A umět se postarat sám o sebe. - ...o sebe.
Děkuju, jsi strašně milá,
ale...
Interní pravidla zakazují jakýkoliv sexuální vztah mezi zaměstnanci. Takže...
Tak mi napráskej a já ti potom poplivu záda.
Prosím?
Technicky vzato to není sex.
Jdeme na to! Rychle!
Na začátku si ji navlhči a potom jedeš normálně.
Prostě A a B, C, D a tak dál. Důležité je nic nevynechat.
A hlavně nesmíš zapomenout na interpunkci.
Háčky, vole. Háčky jsou extrémně důležitý.
No jo, kluci, ale mně ta gramatika nikdy moc nešla.
- Tak to si ji budeš muset namemorovat. - To se ženským fakt líbí, jo?
Poslouchej, mladej. Mě to učil můj táta, jeho jeho táta
a jeho můj prapradědeček.
U nás se to dědí po celý generace!
Kluci, vy jste boží.
Brněnská kámasútra, vole!
Ticho!
Ale nikdy nedělej „Z”.
„Z” tě prozradí. Ony to poznají!
Teď něco zažiješ, maličkej.
Ne, o tom se s tebou dohadovat nebudu.
Batman není superhrdina, protože nemá superschopnost. On má jenom prachy, vole.
- Ale já nemám prachy. - Ale ne... Do prdele.
Aha! Kdopak tady sedí?
Václave, zpátky na lavičku, vidíme vás, jo? To je zbytečný.
- Nemáš tabák? - Jo.
Copak to tady děláme, pánové?
Utíkejte, je tu Brávek!
No. Já doufám, že to není to, co si myslím, ale že to je, to co vidím, pánové.
To záleží na tom, co si myslíte, že to je.
- Drogy. - V tom případě to myslíte poměrně přesně.
Vidíte, šéfe? Ten feťák si tady klidně fetuje před váma, a je mu to úplně jedno.
Pánové, jsem hluboce zklamán.
Že jste to sem přinesli a schovali se jako krysy.
Místo toho, abyste se rozdělili jako slušný lidi.
- Nikol, sednout! - Šéfe.
Sednout, mlčet a fetovat. A ty bal rychleji.
Tak tohle je hustej matroš.
Nikol, dejte si.
- Dejte si, paní Pičusová. - Prosím? Jak jste mi to řekl?
Paní Pičusová, ne? Tak se jmenujete.
Michal mi řekl...
Nikol, víte, kdo já jsem.
Veverka přece.
Někdy se dívám na hvězdy
a bolí mě hlava.
To je z 5G satelitů.
Co to je?
Je to plán zednářů, jak ovládnout naši zemi a udržet nás v chudobě.
- Ty jsi tak chytrá. - Já vím.
- Je ti zima? - Jo, je.
Dobře.
Jsi očkovaný?
Třikrát. Proč?
Nevadí.
Mohla bych být tvoje matka.
- Super. - Že jo?
„Ormstitel“?
To má být „Zoro mstitel“, ty vole. Jak jsi to poznala?
Jitka umí číst.
Jo? Tak já tam ještě napíšu, že „zasahuje“.
Jen piš.
Piš, piš!
Tak co jste včera večer dělali?
- Nic. - Nic.
Já jsem taky včera večer nic nedělal.
No tak, lidi, soustřeďme se.
Je před náma poslední den. To dáme.
Jsme dobrý, jsme drsný.
Slečno, poprosíme šestkrát „čaputino“.
Šéfe, šéfíčku.
Ty vole, to je můj kámoš. My jsme kámoši.
Opravdu nechápou, že jim to ten Brávek toleruje.
Přírodní koloběh života.
Brávek je sice lev, ale bojí se finanční kontroly od hyen.
Máš rád salám? Dej si salám!
Moji milí, dneska se naučíme spolupracovat v nejtěžších situacích.
Formou zábavy. Rozumíte. Zábava, akce, dobrodružství.
Lidi, slyšeli jste. Za půl hodiny sraz na šťastné louce.
Já ještě nemůžu nic dělat, jsem úplně na sračky.
Prosím tě, co to meleš?
Tahle země byla na alkoholu postavená, je řízená na alkoholu.
K přežití v ní potřebuješ alkohol.
Večer šohaj, ráno šohaj.
To je vtipné, pane Brávek. Miluju prvotřídní a kvalitní humor.
Vy jste jako Werich.
- Nikol, chci mít tyhle lidi v Praze. - Já taky, šéfe.
Přijeďte na rok, abych aspoň jednou mohl vyhrát pohár.
Co mě to bude stát?
Pane Brávek, my jdeme po schodech. Chceme dneska dát 30 000 kroků.
- To je dobrý. - Mějte se.
To je zmrd.
- Kterého máte na mysli? - Ten zelenej Werich.
Chce moje místo. Ale má smůlu.
Vy jste se včera ožral, Aleši.
Ne, já nepiju.
Dostal jsem vás.
- Zatím si vedete slušně. Dobrá práce. - Díky.
Ale to nestačí. Chci, abyste vyhráli, jak jste mi to slíbil.
Vítejte, vážení, u posledního úkolu, který je outdoorový.
Ukaž kozy.
Tady se rozhodne, kdo vyhraje Fair Pay Cup.
Je čas na týmovou sílu!
Pojďte sem všichni, pojďte, pojďte.
Jestli ty slovenský šampióni vyhrajou ještě jednou, tak je po všem, rozumíte?
Soustřeďme se, to dokážeme! Myslíte na to samý co já?
Výborně, tak jdeme na to. Tři, dva, jedna.
Synergie!
- Drogy! - Kozy!
Teď!
Koncentrace, vole!
Šéfe, to není fér, jsou proti nám jen čtyři.
Tak ať je to fér.
Nikol, pojďte.
- Potřebuju pořádné chlapy. - Šéfe, ty jsi můj kluk.
- Držím ti místo, šéfe. - Klid, klid, jo?
Ready?
Tři, dva...
Teď.
Co to bylo?
Víš, co by se stalo, kdybysme ho nechali prohrát? To si nemůžu dovolit.
Splácím dům, auto, psa.
Kozy mojí holky. Minko, pojď.
Lidi, myslíte na to samý na co já?
Jasně.
Rozjebeme jim držky.
Ready? Tři, dva,
jedna, teď.
Lidi, teď je ta chvíle!
Šéfe, všechno dobrý?
Dobrá práce, vole.
Vzhledem k tomu, že Pražáci při přetahování lanem podváděli,
máme poprvé v dějinách Fair Pay Cupu nerozhodný výsledek.
Proto jsme byli nucení přidat speciální soutěž, která vás rozhodně bude bavit.
- Společnost FP Global podporuje rovnost... - Dost, Nikol.
Někdo musí vyhrát. Uprostřed hrací plochy je vlajka.
Vyhrává tým, který ji získá a umístí do základny protivníka.
Rozchod! Oblečte se.
Lidi, pojďte sem, pojďte.
Teď půjde o všechno. Poslední úkol.
Ty vole, myslel jsem si, že tam jsou ostrý. Jsi v pohodě, brácho?
Jo, jo.
Nezapomeňte na to, co jsme se naučili: Není důležitý vyhrát.
Je důležitý, aby prohráli ostatní.
Tu tašku nepotřebuješ!
Schovej se.
Marcelo, proč ta taška?
Jsou schovaný za základnou, potřebujeme plán.
Šéfe, všechno je zařízené.
- Kozy! - Vašku!
Ne!
Kurvy!
- Vašku, jsi živej? - Vašku.
Pusťte mě k němu.
Vašku.
Svině.
Michale, ne!
Michale.
Bože, jsi to opravdu ty?
Já se toho člověka nezbavím ani v nebi.
Neměj obavy, ještě nepřišel tvůj čas.
Přivedl jsem tě sem proto, protože se musíš změnit.
To si děláš prdel?
Hele, Michale. Pokud se takhle budeš chovat i nadále, promarníš svůj život.
Aleš tě potřebuje a ty jeho taky.
A co mám jako dělat?
Tvojí superschopností je, že i tu nejkrásnější věc vnímáš jako ohavnost.
Přestaň s tím.
Opovrhuješ svým okolím. Nenávidíš naše jméno,
ale ve skutečnosti nenávidíš sám sebe.
Hele, to, že tě Vyorálek ve škole zavíral do švédské bedny,
ještě neznamená, že celý život musíš tápat ve tmě.
Jenže ten hajzl se tam na mě vychcal.
Ale díky tomu jsi z té bedny vyšel silnější.
Tak to využij. Pomoz svým přátelům, dej jim naději a vizi.
Přijmi svého vnitřního Michala Davida a rozdávej radost.
Neboj, všechno dobře dopadne, budu na tebe čekat.
- V nebi? - Ale ne.
Na koncertě! 28. listopadu hrajeme s Kvatrem v Lucerně.
Vstupné je pouhých 650 Kč.
Nikdy jsem netušil, že to řeknu,
ale děkuju, Michale Davide.
Jo a mimochodem, zpívej.
Pár přátel stačí mít, co uměj za to vzít.
A nepřestanou hrát, když nemáš chuť se smát.
Jen napři se a vstaň a rvát se nepřestaň.
Vždyť někdy stačí říct: jen dál se snaž.
Ty na to máš.
I takové dny jsou...
- Co děláš? - Pomáhám ti.
Nech mě.
Oddechový čas!
Aleši.
Aleši, pojď sem na chvíli.
Tos posral, hochu. Ty tvý dementi jsou absolutně k ničemu.
Neměl jsem tě poslouchat a to blbý call centrum zavřít, jak bylo v plánu.
Díky moc. Letos zase vyhrajou ty dementní Jánošíci.
Co to kurva mělo znamenat?
To jsi nám mohl říct, my jsme ti věřili.
Já jsem věděla, že jsi americký agent.
Počkejte, lidi. Když vyhrajeme, všechno bude v pohodě. Když vyhrajeme,
nikdo nás nevyhodí.
Jsi v pohodě?
Jo. Já myslím, že jsem si právě uvědomil, že chci žít nonstop.
Já umírám... - Co je s ním?
Je to dobrý, je to dobrý, je to jenom malej záchvat.
Já... zítra... potkáme... v kanceláři chci mít...
...hlášení na stole.
Já se snažím, já se snažím.
Aleši, poslouchej. Poslouchej mě!
Já moc dobře vím, jaký to je trpět úzkostma,
ale teď jsem prozřel.
Já jsem se se svojí úzkostí spřátelil.
A když jsem ji objímal, tak jsem ji chytil za koule a pořádně zmáčkl,
protože každá zasraná úzkost musí vědět, kdo je jejím pánem, rozumíš?
Ano!
Lepší?
Ne! Dobrý! Dobrý.
- Jsem dobrej. - Pomozte mi s ním.
Kurva, přece nechceme dostat padáka.
Co teď, šéfe?
Nikdo mi tak krásně neřekl „šéfe“.
- Nedojímej se, kurva, šéfe, a zavel. - Jo, jasně.
Radime, ty jsi vždycky utíkal před policajtama, že jo?
Co znamená, že ty jsi z nás nejrychlejší. Odvedeš jejich pozornost a vy ostatní...
Ty hajzle!
O co se snažíš, frajere?
Já tě miluju, ty monstrum.
Já vím. Debile.
- Na kolena. - Marcelo.
Lízej, ty kundibáde.
To už bylo trošičku moc, Marcelo.
I takové dny jsou,
že rána za ranou
zas právě tebe najde
a málokomu dojde,
že padáš únavou.
Zas připadáš si sám,
máš v hlavě hlavolam.
Proč hůl nad tebou lámou
a lásky dál tě klamou,
vždyť nejsi odepsán.
Pár přátel stačí mít,
co uměj za to vzít.
A nepřestanou hrát,
když nemáš chuť se smát.
Jen napři se a vstaň
a rvát se nepřestaň...
Bratři, klobouk dolů. Bylo pro nás velkou ctí nechat se od vás porazit. Jste dobrý.
Opravdu, jste dobrý.
Děkujeme, bratři. To stačilo, jo? Díky.
Dost!
Gratuluji.
Musím uznat, že jste zde prokázali svou skutečnou hodnotu.
Oddělení call centra je nezbytnou součástí společnosti FP Global.
- Slyšeli jste to? - Jsi lídr. Překvapil jsi.
Od pondělí nastoupíš jako senior manažer.
- Gratulujeme, šéfe! - Děkuju.
Děkuju, ale nechci.
To je náš člověk! To je náš šéf! Jo!
Nezůstanu ani s váma, ale byli jste výborný, děkuju.
- Co? - Proč?
Já totiž odcházím z FP Global.
Ale no tak, Aleši, nebuďte idiot. Můžeme probrat i váš plat.
- Vážně? Tak to pojďme udělat hned. - Tyto informace jsou důvěrné, chápete?
GDPR. Nejdřív musíte na personální oddělení, všechno prodiskutovat...
50 000 Kč a vouchery. To je to, co chci.
Počkej, počkej, počkej. 50 000?
Já mám plat 2000 eur.
To není ani 47 000 českých čistého.
Ty máš 2000 eur? Já nemám ani 1500, a to jezdím do Košic.
Jak to, že bereš tolik? Vždyť nejsi ani pravý Slovák, tvoje máma je z Olomouce.
Kluci, přestaňte, my Slováci přece musíme držet spolu, ne?
Co ty jsi za Slováka, ty čípeš paprika? Ty jsi Maďar z Lučence.
- Minko, ty jsi Maďar? - Z Bratislavy, ne?
Proto jste vy všichni z východu teď Bratislaváci.
- Eriko, nech toho! - Ježíš, ti nadělají.
Přitom mně stačí 32 000.
Cože? 32 000? Já mám 20 000 a dělám polovinu tvojí práce.
- Ježíš, nech toho. - Nestrkej do ní.
Ty mlč. Bereš nejvíc a neděláš nic.
- Co si to dovoluješ? - Je to pravda.
- Nikol. - Já vím, šéfe.
Slečny, vrátíme se k teambuildingové akci. Nebudeme tady přece řešit platy, slyšíte?
Nebavme se tady o penězích, ano?
Pojďme se vrátit zpátky, jsme na teambuildingové akci.
- Prozradíme jim Brávkovo číslo? - Myslíš těch šest centimetrů?
Držte všichni huby a neřešte ty zkurvené platy!
Hele, a kolik máš ty, paní Pičusová?
To jsi posrala.
Stačí!
Neuchylujte se k násilí!
Přestaňte, je tady invalida!
Já ti dám invalida!
Co si myslíš, že děláš?
Ještě jednou se dotknete mého nejlepšího kamaráda,
tak vám rozbiju hubu, pane Brávku.
Nadáváš jako důchodkyně. Právě jsi dal výpověď, nadávej trošku jako chlap, ne?
Jako chlap.
Tak dobře poslouchej, ty... ty...
Nabubřelej sráči.
Jestli se jen trochu svým zasraným prstem svý zasraný ruky
dotkneš mýho kamaráda,
tak ti narvu svoje vlastní boty do prdele tak hluboko,
že tě tkaničky poškrábou v krku.
Pak tě srazím na zem a ošukám tě tak tvrdě, že budeš vřískat jak opice.
Tvoje vlastní matka tě nepozná. Vyvrhnu tě, rozpářu tě tupým nožem
a naseru ti do střev.
Oukej, to bylo trošičku moc, ale dík.
Tak co, už se ti vrátila erekce, hochu?
Bylo mi to hned jasný. 12 hodin v kanceláři, víkendy.
Tohle nebylo fér, šéfe.
Sklapni a nestarej se, Jánošíku.
Vlastně máš pravdu.
Taky jsem si to zažil, Aleši.
Moc mě mrzí, jak to celé dopadlo.
A mrzí mě i to, že jsem si tě nedokázal víc vážit.
Ne jako zaměstnance, ale jako člověka.
Vážně?
Ne!
Kind reminder, vole!
Snídaně do postele, to je sen.
- Jak se ti to včera líbilo? - Moc, lásko.
Nemohla bys mi, prosím tě, pomoct?
Miluju tě, lásko.
I já tebe.
Mami, máme se naprosto skvěle.
Poslouchej, byli jsme u doktora a je to jasný. Sedni si.
Bude to holčička. Jo, jo. Holčička.
Cože? Ne. Marie se má výborně, je úplně v pohodě.
Plachá jako vždycky, vždyť ji znáš.
Promiň, přijeli nám hosté, tak já ti potom ještě zavolám, jo?
A pošleme ultrazvuk. Pusu, pa pa, čau, čau, čau.
Hapruje mi signál.
Ano, něco naplánujeme na pondělí.
Já jsem teď na teambuildingu se svými zaměstnanci.
A už nepracuj, ty moje žirafko.
Tak co, jak se má velkej byznysmen?
Na to se zeptej, až splatíme hypotéku.
- Nazdar. - Čau.
- Já jsem tak ráda, že jste tady. - Ahoj.
Vašíku, ty jsi zase zmatenej, viď?
- Co? - To on je furt.
- To je naše nová holčička, Soroška. - Sroškoka.
- Dej pac. - Ta je vám tak strašně podobná.
Ty ses asi úplně posral, ne?
Jaký tetování? Ani náhodou. To si zkus. Já moc dobře vím, kde bydlíš.
Jo, u mě.
Dobře, Majku, jestli ti to udělá radost, tak do toho jdi. Taťka tě má rád.
- Nazdar, kamaráde, vypadáš výborně. - Ty vypadáš výborně. Nazdar.
- Už jdou Slováci. - No jo.
Bratři! Už jsme tady!
A Tepličandy.
Raz, dva, tři! Teplický kočky!
A sakra, kulomety z Brna.
Zajíčku, všechny cennosti schovej do kumbálu, protože už jsou tady!
Pár přátel stačí mít,
co uměj za to vzít.
A nepřestanou hrát,
když nemáš chuť se smát.