[telefonsvarare piper]
[Lejla] Valter, var är du?
Jag måste prata med dig om Tomas och er mamma.
[telefonsvarare piper]
[pulsslag]
[suckar]
Tomas?
Valter?
Hej.
Var är Valter nånstans?
Jag vet inte.
Han skulle väl sova här?
-Han lär väl ha dragit, då. -Vart då?
Han hör inte av sig.
Stationen? Hem?
Jag… Jag har ingen aning.
Vill du ha en kopp te?
Jag antar att, öh, Valter har berättat om gårdagen.
Varför bodde du på Danielas camping våren -01?
Morsans begravning.
Jag var inte välkommen på gården.
Varför inte?
Farsan…
Han var ju som han var.
Och morsan var som morsan var.
Hur var hon?
Feg.
Hon blundade och höll för öronen när farsan satte igång.
[mobiltelefon ringer]
[suckar]
Björn.
Hon är här.
Men kan du tagga ner? Hon är här, säger jag ju.
Han sov tydligen här i natt.
Sta… Stationen, kan det vara nåt?
Kolla här.
Vet du? Ring honom.
[suckar]
Du, hur kommer det sig att du ville prata om det där?
Lejla?
[pulserande musik]
[andas häftigt]
Valter?
Hallå?
[signal]
[telefonsvarare] Said Kamran på Svea Vanadin. Lämna ett meddelande.
Hej.
Hej, jag måste prata med dig.
Ring mig så fort du hör det här. Jag har Louises mobil.
Ring absolut inte Tomas eller polisen.
Hej.
[mobil plingar]
[man på avstånd] Alicia!
[kvinna] Alicia!
Alicia!
[motorljud närmar sig]
[bildörr stängs]
[handtag trycks ned]
[nyckel vrids om]
Lejla… Vi behöver prata.
Du…
Lejla?
[pulsslag]
[pulsslagen tystnar]
[dörren stängs mjukt]
[pulserande musik]
Lejla!
[mobiltelefon ringer]
Fan!
[andas häftigt]
[signal]
-SOS Alarm. Vad är det som har inträffat? -[lågt] Hjälp mig. Hjälp mig.
-Vad är det som har inträffat? -Skicka polisbil till…
Hallå?
Var ringer du ifrån, sa du?
Hör du mig?
Är du kvar? Hallå?
Hallå?
Här.
Du måste äta.
Tack.
Vem var det som ringde förut, då?
Lejla.
Vad ville hon?
Jag vet inte.
Jag ska kolla.
Du har ett nytt meddelande.
Hej, jag måste prata med dig.
Ring mig så fort du hör det här.
Jag har Louises mobil.
Ring absolut inte Tomas eller polisen.
Hej.
[stönar]
[bankande]
[stönar]
Nej.
[stönar]
Nej!
[förtvivlat] Nej!
Jag vaktade dig när du sov.
[flämtar]
[ångestfyllt] Åh…
[gnyr]
[mobiltelefon ringer]
Ja, vad är det?
[Jorun] Var är du?
Hurså?
Said kom just in. Han har nåt han vill prata med dig om.
Okej.
Nu, Tomas.
Ja, jag är på väg.
[andas tungt]
Jag vill inte vara här längre. Jag vill till mamma och pappa.
Var inte rädd.
Jag ska få ut oss härifrån, okej?
Fryser du?
Mm.
[duns]
Är det där mammas?
Alicia, vet du koden?
Mm, men varför har du den?
[mobilen piper]
LÅG BATTERINIVÅ
Okej. Jättebra.
Tack.
[pulserande musik]
[mobiltelefon ringer]
[signal]
[mobiltelefon ringer]
Kom igen, kom igen…
Valter Ness.
Det är jag. Jag är fångad.
[hackigt] Jag är med Alicia. Det är Tomas…
Hallå?
-Lejla? -[knastrar]
Lejla?
Hallå?
[mobilen dör]
[mobilen tutar]
[djup utandning]
Hej. Jag skulle verkligen behöva fråga dig…
Var är Jorun?
-Hon är på ditt rum. -Okej.
Har du pratat med Lejla?
Said fick ett jävligt oroväckande meddelande från henne.
Hon säger att hon har Louises telefon och att Said inte ska prata med oss.
Specifikt inte med dig, Tomas.
Nu har jag fått reda på att du och Louise har haft en affär.
Så kan du förklara för mig vad fan det är som händer, Tomas?
Men Tomas, vi måste kunna prata med varandra.
Vad som än har hänt. Jag bryr mig faktiskt om dig.
Men för i helvete!
Du vet att Valter är polis, va?
Han kan en massa knep för att hitta folk.
Han kan kolla upp numret som vi ringde från
och se på en karta var vi är nånstans.
Ja.
Vet du?
Alicia, när jag var liten, som du, så var jag också instängd här.
Va?
Var det Valter som räddade dig då?
Det var det på sätt och vis.
Kom.
[suckar]
[dörr öppnas]
Jag förstår dig.
Jag förstår att du är…
…helt förstörd.
Att komma tillbaka hit, det måste ha väckt så mycket obearbetat från din barndom.
Från din pappa.
Och din mamma.
Jag är inte hon.
Jag är din vän.
Eller hur, kommer du ihåg?
Vi kan fortsätta vara vänner utanför det här.
Jag kan hjälpa dig.
Jag kan det.
Jag kan få smärtan att försvinna, jag kan visa dig hur.
Låt Alicia få komma hem.
Tomas.
Tomas?
Ge mig den.
Alicia.
Telefonen.
Bra.
Vem har Lejla ringt från den här?
-Dig. -Bara mig?
-Kom. -Nej.
Och du, du sätter dig borta i hörnet.
Hörnet…
[knackar]
…Lejla.
Bra.
[metalliskt ljud]
Visst ser hon ut som en fjäril därinne?
En nattfjäril.
Lejla betyder natt.
Nu vet du det.
Kom. Så sätter du dig här.
Så.
Ska inte Lejla få komma ut?
Ditt hår…
Så fint.
Valter, låt henne vara, snälla.
Du ska inte vara rädd, Alicia.
Jag är här.
Jag vill hem nu.
Till mamma?
Vet du vad, då ordnar vi det.
Men då ska vi leka en lek först.
Du får nånting av mig
och jag får nånting av dig.
Verkar det kul?
Och vet du vad jag vill ha av dig, då?
En tofs av ditt hår.
Vet du vem som också tycker väldigt mycket om hår?
Forellen.
Mm.
Jag brukar göra små, små fiskeflugor av hår.
Så när jag fiskar med dem, så "pang", säger det bara,
så hugger fisken direkt.
Men det måste ju vara sånt här…
…fint, långt flickhår.
-[Lejla bankar] -Det duger ju inte med mitt gamla gubbhår.
Så, nu sitter du alldeles still,
så jag inte råkar göra dig illa.
[Lejla bankar]
[pulsslag]
Får jag läsa klart boken?
[pulsslagen ökar i takt]
[Valter skriker]
Lejla!
[bankningar]
Lejla!
Titta.
Så fin.
Får jag komma till mamma och pappa nu?
Snart.
Vart ska du?
Kom.
Stå här nu alldeles tyst och stilla medans jag är borta.
Så inte prata med Lejla.
[Alicia] Inte prata med Lejla.
Inte ens titta på henne.
Inte titta på Lejla.
För vet du vad?
Vi kan inte lita på Lejla.
Nej.
Alicia?
Snälla.
Alicia?
[bil närmar sig]
Ja, men se god morgon. Du kom upp.
-Är Lejla tillbaka? -Ja, hon vilar.
Jag behöver bara snacka med henne.
Tomas, hon mår inte bra.
-Jag måste in och prata med henne. -Vad är det som kan vara så viktigt?
Jag har haft Louises mobil hemma och jag tror att hon tog den i morse.
[Tomas suckar]
Jag måste få reda ut det.
Jag bara rör till… Jag rör till det, bara.
Tomas.
Jag är hennes pappa.
Jag tar det.
Är kaffet nybryggt?
[Lejla] Valter är väldigt, väldigt sjuk.
Han har gjort så här förut, och det får man inte.
Valter är jättebra på att ljuga.
Han har ljugit för mig i massa, massa, massa år.
Och jag har trott på honom.
Men vi måste lita på varandra nu.
Så åker vi raka vägen hem sen.
Till mamma och pappa?
Mm.
Ja.
-Ser du låset? -Ja.
Testa 2-0-0-2.
[steg]
Släng den här.
Förneka att du nånsin har haft den, så är det över sen.
Jag tänker lämna in den till Jorun.
Jaha. Ja, gör det.
Då är din karriär över.
Vad sa hon? [harklar sig]
Ingenting.
Ja, det bästa vore kanske att bara boka en biljett åt henne tillbaka till USA.
Ja, få henne bort härifrån så fort som möjligt.
Kan du be att hon slår mig en signal när hon piggnar på sig?
Det gör jag.
[dörren slår igen]
Skynda!
[frustrerat] Det går inte!
Okej, Alicia… Alicia.
Det går inte.
Vi skiter i låset nu.
[skrammel]
Jag vill att du gömmer dig.
[knarr]
Jag försöker få hit honom.
Då vill jag att du smyger dig ut,
låser dörren på utsidan
och springer allt vad du kan.
[duns]
[fotsteg]
Nu, nu, nu!
Göm dig, Alicia! Göm dig nu!
Du har mig, så du kan släppa henne.
Stå still nu, Alicia, så får du komma till mamma snart.
Låt mig ha kvar henne, då.
Jag vill inte ha henne här. Hon har tjänat sitt syfte.
Varför gör du så här…
…pappa?
Det är du som är experten.
Ja!
Där är den.
Den där glöden.
I ögonen.
[på bosniska] Mammas lilla hjärta. Det är kallt. Ska du inte komma in?
Nej, mamma. Jag är varm.
-Är du säker? -Ja.
[Valter] Glöden.
Jag såg den direkt.
Du var inte som de andra.
[Valter] Kom ihåg vad du har lovat.
Du fascinerade mig.
På ett sätt som jag aldrig tidigare varit med om.
Hallå? Mamma?
Och när du såg din chans att bli fri, så tog du den.
Såklart.
Sån är du.
Ja…
Och sen blev du min.
På riktigt.
Du fick en pappa som tog hand om dig på bästa sätt.
Det kan ingen ta ifrån mig.
Med dig behövde jag inget annat.
Och nu är vi här.
Igen.
Du är min, Lejla.
Det är du och jag.
För alltid.
Och den här gången kan jag ju inte låta dig gå.
Men det förstår du.
Alicia, kom, kom.
[pulserande musik]
Lejla?
Jorun, skicka förstärkning till Valters gård.
Låt henne vara, snälla.
Jag ber dig.
Nu låter du precis som din mamma.
Och Louise.
Besvärlig.
Nu så.
Nej!
[vrålar] Nej!
Nej!
Låt henne vara!
Nej!
Nej! Nej! Nej!
Låt henne vara!
[Lejla stönar]
Sluta!
Vad fan har du gjort?
Ja…
Tomas…
Mammas lilla flicka.
Valter, för fan…
Du måste hjälpa mig nu.
Stanna!
Skjut mig.
Här.
Nej. Valter…
Bra.
Håll nu siktet stilla där du har det.
Och så trycker du långsamt och försiktigt på avtryckaren,
så kommer allt bli så bra, så bra.
Nej! Valter…
Jag älskar ju dig.
Tomas!
[två skott]
Alicia!
[på farsi] Älskling… Pappas älskling.
Älskade lilla… [snyftar]
[dörr slår igen]
-Genom kontrollen här. -Tack.
Väskan.
[djup suck]
[dörr öppnas]
[pulsslag]
[dörr stängs]
[elektroniskt ljud]
Jag vill att du berättar för mig var flickorna finns.
De förtjänar att få komma hem.
Vet du?
Det spelar ingen roll vem av oss som sitter bakom glas.
Du kommer alltid att finnas…
…här inne.
Och jag kommer alltid att finnas…
Du minns när du ramlade i älven?
Du var så rädd att den skulle ta dig då.
Vår favoritplats.
Vår älv.
Min älv.
Hm.
[dörr öppnas]
[dörr stängs]
[kameraklick]
[rytmiska slag]
[brusande musik]