ANTERIOR…
Ce e aia?
Transformă supereroi în neisprăviți obișnuiți.
Ești într-o groapă de când a murit Ruby
și te tot afunzi.
E șansa ta să te oprești.
Trebuie injectați toți.
După ce-s liberi și vindecați, e rândul meu.
Gata cu veteranii bolnavi!
Gata cu suferința și cu Spider!
Ce sunt astea?
Sunt morți toți!
Ne-am dus la laborator.
- Nu există vindecare. - Nu știi!
N-o să-i spun lui Silvermane, dar e isteț.
Tot o să afle ce ai făcut.
Nu acum! Haide!
Urcă! Haide!
Îi chemăm un medic?
Nu, trebuie doar să se odihnească.
Ce naiba e asta?
Orice ar fi, l-a doborât pe malac.
Ce ne facem, șefu'?
O să-l găsim pe The Spider.
Aduceți-mi-l pe Ben Reilly!
MOBILĂ CAMERE FOTO
B. REILLY DETECTIV PARTICULAR
Uită-te la ăștia!
Sunt pierduți.
A fost odată ca niciodată când eram așa.
Sunt orbi și nu-și dau seama.
Zi după zi, se țin după conducător.
Doamne, tu taci vreodată?
Nu.
De ce să nu arăt lumii grandoarea mea?
Da, păi,
se apropie scadența, doar că nu simți.
Vorbește pentru tine, eu devin tot mai puternic.
Momentele astea
mă lasă să reflectez.
Nu prea fac asta.
Nu sunt genul care se laudă singur, dar…
Dacă ai ști unde am crescut…
Câtă foamete, câtă sărăcie!
Mi-au murit doi frați înainte să mă nasc.
Am trăit ceva cumplit.
Știi diferența între mine
și nenumărați alți degenerați de atunci?
Am inimă de cartofor. Atât de simplu.
Nu forța,
nu șiretenia sau cruzimea.
Doar curajul.
Și neastâmpărul.
Sunt nesătul.
N-aș putea s-o las mai moale sau să mă opresc.
Sfatul ăsta ți-l dau.
„Să nu te mulțumești.”
Să nu fii satisfăcut.
Nu accepta ce ți se dă,
fiindcă nimeni n-o să-ți dea ce vrei.
O să-ți dea ce vor ei, din propriile lor motive.
Ajunge! Am terminat cu basmele.
Trebuie să mă ușurez.
Sunt Cat, trebuie să te văd.
Slavă Domnului, credeam că nu mai…
Asta e pentru Ben.
Am meritat-o.
Și asta e pentru mine.
Ben a riscat tot pentru tine,
și tu l-ai trădat.
Doctorița aia l-a măcelărit.
Jur că n-am știut c-o să-l rănească.
Credeam că e pentru o cauză bună.
Ben mi-a zis că nu vrea să fie The…
Acum îți pasă de păstratul secretelor?
Nu era treaba ta să-i spui lui Faber despre Ben.
Pot să mă revanșez.
- Visezi! - Nu, promit. Ai încredere în mine!
Am încercat deja.
Ești o mincinoasă.
O manipulatoare.
Am făcut-o din iubire.
Pentru cine?
Pentru Flint.
Dar Ben e un om bun.
Promit că mă pot revanșa.
Cum?
Dacă-mi dă antidotul, i-l injectez lui Flint și lui Dirk.
Mă pot apropia de ei fără să par suspectă.
Nici asta nu e alegerea ta. Ben poate decide singur.
Știi ce? M-am gândit.
Cine ți-a cerut asta?
Vezi tu, asta e problema.
De ce suntem lacheii moșului
când noi avem toate puterile?
El la ce ne mai trebuie?
Bănuiesc că nu crezi în loialitate.
„Loialitate.”
Ce numești tu „loialitate” eu consider manipulare.
Ce obținem noi slujindu-l pe Silvermane și ce obține el?
Cât de loial ți-ar fi dacă nu i-ai asculta ordinele?
Știi ce? Nu răspunde.
Îl întrebăm pe amicul Winston.
Stai! Nu putem, fiindcă e mort.
Aia nu e secretara?
Da. E drăguță.
Unde ai fost? Te căută lumea.
Corect este „te-a căutat lumea”. Cine, mai exact?
Robbie, pentru început. Ben e acasă la el.
Robbie spuse că a luat o mamă de bătaie.
Robbie „a spus”.
- Ce? - „A spus.”
Hotărăște-te naibii!
- Biroul Ben Reilly. - Janet!
- Salut, Hank! - Nu știi de la mine,
dar șeful tău a feștelit-o.
Nu știu ce a făcut,
dar îl caută toate secțiile.
E ordin de la primar. Ai grijă, scumpo!
Mersi, Hank.
Lasă asta! Și rămâi aici!
Dacă aș da indicații pe scenă,
aș numi asta „grăbită să întâlnească pe cineva”.
Da.
Cum e pacientul?
E viu.
Dar nu și-a recuperat puterile. Mai are nevoie de odihnă.
Tot ca o banană arăți.
O banană prea coaptă căreia i se văd petele maronii.
Da, sigur.
Cum te simți?
Mai rău decât arăt.
Celălalt cum e?
Pe drum spre cascada Niagara, cu mama lui.
Ascultă! Trebuie să-ți spun ceva.
- Cat a vrut să ne întâlnim. - Ce?
- Când? - În seara asta.
Vrea antidotul ca să-l injecteze pe Flint.
Și pe ălălalt, Leyden.
Zice că poate să se apropie de ei.
Fraier o dată…
Nu știu.
Nu e o idee proastă.
De câte ori te-a lovit Lonnie? Tocmai ce te-a trădat.
- De ce crezi c-a făcut-o? - Pentru Flint.
- Ea mi-a zis. - Vrea să-l salveze pe Flint.
Dacă ea crede că asta o ajută, o s-o facă.
Cine e?
- „Purcelușilor…” - E Leyden.
- „… lăsați-mă să intru!” - Ce caută aici?
„Sau o să suflu
și vă dărâm casa.”
Mulțumesc.
Arăți ca naiba!
- Cum zici tu… - Da? Spune-i asta lui Gielgud.
Tipul a spus că am bărbia ca un cur de măgar.
De ce am impresia că ne-am mai întâlnit?
Fiindcă așa e, acum câteva nopți, acasă la Silvermane.
Ți-am cântat cântecul actorului. Ce e? Nu ți-a plăcut?
Nu, înainte de asta.
Poate te-ai culcat cu nevasta greșită.
Ce naiba ai pățit?
Am fotografiat soțul femeii potrivite.
Ce vreți?
Pe el.
Sus! Șeful vrea să vorbească cu tine.
Ce fel de discuție o să fie?
Vreau să știu cum îmi iau rămas-bun de la prieteni.
Deocamdată nu cred că trebuie să-ți scrii testamentul.
În picioare!
Bine, vin. Stați să-mi iau haina.
Stai liniștit, avem grijă să fii confortabil.
DUPĂ BENZILE DESENATE MARVEL
Reilly, mă asculți?
Chestia e că puteai să mă rogi, pur și simplu.
Parcă eram prieteni.
Sigur că suntem.
Dar situația e puțin urgentă.
Nu pot să-l las pe prietenul tău să zburde liber
și să-mi anuleze avantajele.
Îți cer cu amabilitate să pui mâna pe telefon și să-l suni.
Nu-l sun.
Poftim?
N-am chef să vorbesc cu The Spider.
Adevărul e că e un interlocutor dificil, mai ales la telefon.
„Amice, îți dai jos masca, să aud ce zici?”
E o glumă? Una pe care n-o prind?
Vorbesc serios.
Nu înțeleg nici jumătate din ce-i iese pe gură.
L-ai văzut și tu. Are un ciorap idiot pe cap.
Ți-am zis când ne-am cunoscut
că o să mori din cauza gurii tale.
Poate că azi e ziua aia.
Nu, ai nevoie de mine. Asta e negociere.
Ai nevoie de The Spider, deci, ipso facto, ai nevoie de mine.
Res ipsa loquitur…
Nu vorbesc latina.
În plus, umblă vorba pe stradă că și primarul Morris e interesat
de Señor Spider,
deci avem buzunare largi în ambele părți.
Ce să se facă un detectiv particular amărât?
Bine. 500 de dolari.
La mine numărul începe cu cinci,
dar nu se termină cu sute.
Ai grijă, amice!
Vrei să te plătesc, dar vrei să trăiești după faza asta?
Exact așa!
Vreau să trăiesc cu adevărat, dar asta costă bani.
La început mă gândeam la Santorini, dar nu.
Acum cred că Franța este romantică și sigură,
și pentru un guraliv ca mine.
- O mie de dolari. - Nici zece mii n-ar fi prea mult.
E vorba de principiu. Cum ai spus, negociem.
- Trei. - Două.
S-a făcut.
Bine, acum, că ne-am înțeles, Cat, fii o drăguță
și toarnă-ne un pahar de Green Spot.
Adu-i un telefon!
O făceam și pe o mie.
Aș fi plătit și zece mii.
Sună.
Salut, sunt Ben!
Scuze că sun așa târziu, am…
Poftim?
Ce ai făcut?
E fantastic.
Ascultă, sunt aici cu Silvermane…
Zi-i că nu-i port pică pentru deunăzi.
Ce-a fost a fost. Spune-i!
Spune că vrea să știi
că nu-ți poartă pică pentru faza de deunăzi…
Zi-i faza cu „ce-a fost”.
Și că ce-a fost a…
Ceva, iar eu…
Zi-i că vreau doar să discutăm.
- Vrea să discutați. - Spune-i…
Știi ce? Spune-i tu!
Dle Spider, domnule…
E ceva de luat în seamă
privitor la informațiile relevante comunicate.
De ce naiba vorbești așa?
Îl imit pe Ben.
Viața lui Ben Reilly. Și mai ce?
Nu vreau să supraestimezi importanța acelei relații.
Bine, corect.
O să vin.
Ce este?
Vrea antidotul,
dar vrea să i-l ducă The Spider.
- E pe drum. - Grozav.
Dacă nu te deranjează, îmi vreau cele două miare.
Sau cum se spune în Franța, Cecil B, deux mille.
Bună asta.
Banii erau să mi-l aduci pe The Spider, nu pentru apel.
Bine, în cazul ăsta, mai bem un pahar?
Ce licoare prohibitivă pentru plebei mai ai în spate?
Ceva american?
Niște bourbon. Sau nu e destul de fițos?
Trei la unu că The Spider nu apare.
Ar fi isteț să nu vină.
De ce-l vrei pe The Spider? E cam expirat.
Nu știu de ce spui asta, dar arată foarte în formă.
În plus, l-a făcut praf pe papagalul ăla moale.
Spune-ne, crezi că The Spider ar vrea
să lucreze pentru mine?
Nu-i port pică fiindcă a susținut pe cine nu trebuia.
N-am nici cea mai mică idee.
The Spider tinde să facă ce vrea el.
De fapt, e foarte enervant.
- Ce naiba se întâmplă? - Fac niște bani de drum.
Te-aș invita să vii cu mine, dar știm cum iese.
Aș fi putut să-i zic că ești The Spider.
Și eu, că tu ești turnătorul căutat.
Încă mai pot.
Ne avem la mână unul pe altul.
Când vine The Spider, să nu acționați fără să vă spun eu.
Jur că l-am întâlnit pe ăla undeva.
Fii atent! Nu faceți nimic până nu spun eu.
S-a înțeles?
Da, mon capitaine.
O să-mi dai antidotul?
Ești diversiunea perfectă, pot s-o fac acum.
Te cred, dar nu-l am la mine.
- Serios? - Ce tot ciripiți acolo?
Îi spuneam despre insula franțuzească
unde vreau să cheltui banii de la tine.
Plaje cu nisip superbe,
văi luxuriante, sate la altitudine…
- Sună plictisitor. - De acord. Loc perfect să fii singur.
- Noroc! - Noroc!
De acolo te știu!
Din Franța.
Habar n-am ce tot bălmăjești,
și sunt detectiv, așa că mai lasă-mă!
Nu, sunt sigur.
Meuse-Argonne.
Tu ești ăla care ne-a salvat din lagărul de prizonieri.
Stai! Voi doi vă cunoașteți?
Da. Și Flint îl cunoaște.
Sunteți beți.
Eu nu mă ating de alcool.
Stai să ne lămurim!
Amicul nostru detectiv a fost în același lagăr cu voi doi?
Și cu Lonnie.
Și cu Addison.
Cu alte cuvinte,
omul ăsta a fost la locul unde s-au făcut experimente pe voi
și tot omul ăsta se întâmplă să fie prieten cu The Spider?
Cred că The Spider n-a intrat aici
fiindcă deja stă la masa asta.
Vă agățați de nimicuri.
Sunt la cataramă cu Le Spider fiindcă…
Fiindcă l-am salvat la Meuse-Argonne.
Da, întocmai! Nu e cine știe ce conspirație.
Serios?
Serios.
Ce e aici, salon de magie?
Te concentrezi bine,
îți bagi degetul în ureche și-mi pătrunzi în suflet?
Nu cred că avem nevoie de magie.
Las-o pentru petrecerile de copii.
Atunci, ce? Îmi verifici bancnotele însemnate?
Te ajut eu. Am o monedă de cinci cenți și…
Nu una, ci două lame de gumă!
Nu te pierzi repede cu firea, dar fii atent aici!
Și eu sunt cumva ca tine, detectiv.
Privesc, ascult.
Și rețin totul aici, sus.
Ne mai aduci ceva de băut?
Evident.
Și, ca tine,
îmi sunt loial doar mie.
Dacă știu o cale prin care să aflu clar
că tu, Ben Reilly, ești The Spider,
o folosesc, indiferent de consecințe.
- Înțelegi ce spun? - Nu prea.
Așază-te!
Uite cum văd eu treaba!
Ben Reilly e un detectiv particular
căruia nu-i pasă decât de propria persoană.
Dar eu știu despre The Spider că-i pasă de alții.
Nu stă cu mâinile în sân când mor nevinovați.
Nu sub supravegherea lui, nu dacă poate să facă ceva.
N-am de unde să știu.
Eu am.
Dă-ne arma ta!
Aia despre care crezi că nu știm.
Sunt convins.
Dar nu-s sigur.
Sigur. Eu sunt convins că toți o să murim,
dar nu e decât o cale să fim siguri.
Da, exact. Isteț.
Mă uit prin cameră și văd mulți tipi duri.
Bandiți, mafioți, infractori înrăiți.
Lui The Spider nu prea-i pasă de ăștia.
Nu?
Dar există o excepție.
Un om nevinovat,
o persoană pe care The Spider n-ar lăsa-o să moară.
Încetează, n-am chef acum.
- Nici nu mă așteptam să ai. - Vorbesc serios. Nu e amuzant.
E chiar pe dos!
Ar fi tragic să te pierd.
Nasol pentru afaceri și pentru inima mea.
Știi câtă bucurie îmi aduci.
Dar părerea mea e că
ăsta e singurul mod ca să fiu sigur.
Dă-mi drumul, Finn! Acum!
Doamne, e cel mai tare spectacol din lume!
Deci, dacă o ucid,
ești doar Ben Reilly, un detectiv particular isteț
căruia nu-i pasă decât de el.
Sau ești The Spider
și mă oprești înainte să trag.
Ascultă!
N-o să mă salveze.
Nu fiindcă e un om rău.
Atunci, de ce?
Nu-i nimic, scumpo, te așteaptă mântuirea.
I-am frânt inima.
De ce ai face asta?
Știi de ce.
Vreau să te aud zicând-o.
Fiindcă-l iubesc pe Flint.
Îl iubesc.
Voiam să-l salvez
și nu-mi păsa pe cine rănesc.
Măcar recunoaște.
Așa e, recunosc.
M-am săturat să mă ascund și să mint.
- Vrei să afli și restul? - Cat, nu!
Am făcut-o fiindcă voiam să-l salvez pe Flint și să te omor.
Cu ardoare!
- Deci tu l-ai plătit pe Addison. - Da.
Și i-ai spus primarului despre băutură.
Da.
Tu ești Iuda.
Exact. Dă-i drumul, omoară-mă!
Dar fă-o fiindcă vrei să mă omori,
nu fiindcă vrei să dovedești ceva despre Ben.
El e vinovat doar că s-a băgat în ceva ce-l depășește.
Vezi tu, Reilly,
asta e diferența
între a fi convins
- … și a fi sigur. - Nu!
Am nimerit prost?
Deloc.
Silvermane ne învăța cum să ucizi o femeie fără apărare.
Scuze.
Du-te naibii!
Ce surpriză plăcută!
Te-ai apropiat destul.
- Cum merge, Reilly? - La fix!
Ai vrut să vin, am venit. Ce vrei?
Îmi place. Direct la subiect.
- Să discutăm afaceri! - Da.
Nu cred că lucrezi pentru primar.
Ești prea isteț, iar el e prea prost.
De ce nu vii să lucrezi pentru mine?
Dacă nu ne poți învinge, hai cu noi!
Cine spune că nu pot?
Eu.
Și eu.
Îmi pare rău.
Uitați că sunt The Spider și că pot să vă sparg pe amândoi?
Nu vreau să mă bag, dar îți sugerez să-l asculți pe dl Byrne.
Poftim? Vrei să-l ascult pe Silvermane?
Spun doar că, dacă suntem sinceri,
nu mai ești tânăr ca odinioară.
Ba sunt într-o formă grozavă. Da. Sunt în formă și sunt activ.
Îți sugerez doar
că nu vrei să intri într-o confruntare
așa de curând după marea bătălia cu Lonnie Lincoln.
Da, poate vrei să iei o pauză, să te odihnești.
Corect.
Tu dă-i antidotul, iar el îmi dă cele două miare,
- … ca să ne putem vedea de drum. - Da.
Măi să fie!
Ce interesant!
Câte linii narative!
De ce nu mai adăugăm una?
Am găsit-o pândind afară.
- Îmi pare rău, Ben, nu trebuia… - Gura, cucoană!
Uite ce avea la ea, șefu'!
Ce? Voiai să-l aduc direct aici? Părea o prostie.
Ai dreptate. Așa e mult mai bine.
Despre asta e tot circul ăsta?
Adu-l aici!
Da, lasă-mă puțin!
Cum e?
De ce naiba ai făcut asta?
Ca să văd dacă are efect.
Da, se pare că are efect.
Dă-mi-l, amice!
Ce, astea?
Da, lasă jocurile!
Dar dacă vreau să joc un joc?
Un joc numit „De ce aș face-o?”.
Nu trebuie să mă explic.
Nici față de tine, nici față de altcineva.
Dă-mi-l!
The Spider nu mai e o amenințare.
Așa că mă întreb:
de ce ești așa nerăbdător să pui mâna pe seringile astea?
Cred că le vrei ca să ne controlezi.
Vrei să ne ai la mână.
Flint. Ocupă-te de tipul ăsta!
Altfel, ce-ar fi să sparg ultimele două fiole
- … și să terminăm circul? - Flint!
Sunteți tot ai mei, băiete. Amândoi.
Știi că nu ți-aș clinti niciun fir de păr.
Știi ce ai de făcut.
Oare?
Iubita lui a știut ce are de făcut.
Tu nu ai avut curaj.
Ai grijă!
Nu e prietenul tău, Flint.
Nu e nici măcar șeful tău.
E păpușarul
care te trage de sfori ca să dansezi.
De ce-l lași?
Uită-te la el!
Nu e special.
E doar un moș într-un costum scump
care se zbate să rămână în joc.
Ai grijă ce vorbe scoți pe gură, băiete!
S-ar putea să fie ultimele.
Hai să vedem cine e în spatele măștii!
- Ce naiba? - Reporterul.
Sfinte…
Robbie! Haide!
Jos!
În spatele tău!
Robbie!
- Robbie! E teafăr? - Da. Așa cred.
Înțeleg de ce nu-ți place slujba.
Salutare, prieteni! Vă ofer ceva de băut?
- E The Spider? - Ce se întâmplă?
A căzut ploaia Și l-a măturat pe păianjen
Ia te uită!
În regulă.
Fie ce-o fi!
Veniți s-o încasați!
Vai, nu!
Te-am ajutat atâta.
Mi se frânge inima că mă trădezi așa.
Nu, ți se frânge inima că n-ai ghicit că eu am fost.
Faci asta din cauza dentistului?
N-ai fi fost fericită cu el.
Să umpli carii în cine știe suburbie din New Jersey.
Ți-am salvat viața scăpând de el.
Mai întâi dentistul, apoi Flint.
Te pricepi să alegi, nu?
Așa e.
Pot să-mi aleg bărbații,
pot să-mi aleg rochiile
și pot să-mi aleg melodiile.
Mincinoaso! Îți place să fii întreținută.
Îți place să fii îngrijită.
Să fii hrănită, îmbrăcată, boită din cap până-n picioare.
Părul impecabil.
Să n-ai o grijă pe lume, decât să te cocoți pe scenă.
Să fii în centrul atenției.
„Să nu fii mulțumit.” N-ai zis tu asta?
„Nu accepta ce ți se dă.”
Unicul meu regret
e că nu pot să te omor decât o dată.
Adevărul e, dragostea mea,
că mă bucur că o faci tu.
Zău așa!
Știi, bănuiesc că ar trebui să-ți mulțumesc.
Că te-am salvat în Franța?
Dacă e să fim sinceri…
Eu am regrete.
Nu.
Pentru că mi-ai dat ce-mi doream dintotdeauna.
Uită-te la mine, mamă!
Sunt vedetă!
Nu ești vedetă.
Ești bolnav.
Cu cât devii mai puternic, cu atât ești mai bolnav.
Pot să te ajut.
Nu, mersi, amice.
Păstrează-ți leacul pentru fraieri.
În spate!
Nu e bine.
The Spider, zici?
Mai degrabă îmi pari un câine.
O potaie nenorocită.
Uitați-vă cum se zvârcolește!
Halal erou ai ajuns!
Cred că ai dovedit ce voiai.
Glumești?
Am așteptat toată viața să fac asta.
Să devin vedetă pe Broadway.
Toate biletele vândute.
Sala plină, spectatorii în picioare.
- Huo! - „Huo” și vouă!
Luați-vă adio de la The Spider!
Oprește-te!
Scumpo!
Nu cred nicio clipă că o să apeși pe trăgaci.
Ce păcat!
Nu!
Măi să fie!
Doamnelor și domnilor, aveți noroc.
Astă-seară o să fie două spectacole,
cu mine, Megawatt, în rolul principal,
contra lui The Sandman.
Știți ceva? Cred că nu-i place numele.
Pare că spectacolul a ajuns la actul final.
Deznodământul.
„Noapte bună, prințule!
Îngerii îți cântă trecerea în neființă.”
- Bravo, Spider! - Da!
Mai am una.
- De ce? - Știi de ce.
Știe și el.
Bravo, Spider!
- Bine ai revenit. - Apreciez asta.
Mulțumesc.
Fie ca Finn Silvermane Byrne să se odihnească în pace!
Arăți bine.
Mulțumită ție.
Ne lași puțin singuri?
Da.
Îl iubesc pe Flint,
dar, în altă lume, aș fi fugit cu tine în lume.
Știi asta, nu-i așa?
Una e să te folosești de un tip.
Și cu totul altceva e să încerci să-l ții agățat
după ce te-ai cărat cu altul.
- Du-te naibii, Ben! - M-am dus.
Îți țin locul cald.
Mulțumesc!
Mulțumesc, New York!
Sunt mândru să fiu primarul vostru.
Ați crezut în mine și o să vă răsplătesc.
Eu tot nu știu dacă e republican sau democrat.
Ce scria pe cutiuță când ai votat?
Am pus pe „votați un gunoi”.
Vezi asta?
Vezi cum se bălăngănește? Nu vreau să facă așa.
Ați auzit-o. Să nu se bălăngănească.
Cum vreți să învăț geometrie pe un birou care se bălăngănește?
Înapoi la minele de sare.
REDACTOR-ȘEF
MORRIS ALES DIN NOU
După toate astea, eu sunt șef la un ziar, Morris a câștigat, Flint e cu fata,
iar Janet are un birou nou.
Tu cu ce te-ai ales?
Un nou început în viață?
Mă mulțumesc cu un hotdog bun.
Prespapierul funcționează!
Biroul Reilly-Ruiz.
Sigur că e deschis. Vă putem primi la…
Aveți noroc. Tocmai s-a eliberat ceva la ora 14:00.
Grozav.
Ne vedem atunci.
De ce la 14:00?
Părem ocupați.
În plus, vreau hotdogul ăla.
Robbie face cinste.
Ce e? Conduci un ziar acum.
Da, dar salariul e mai mic ca la Bugle.
Zău așa, Robertson! Nu faci cinste cu un hotdog?
REILLY & RUIZ DETECTIVI PARTICULARI
Subtitrarea: Ion Ionescu
Redactor Robert Ciubotaru