DETTA HAR HÄNT…
Nån skickade Addison att bränna ner mitt hus.
Ta reda på vem.
Det är Cat Hardy.
Om han får reda på att hon låg bakom det, dödar han henne.
Endast pengar talar sanning.
Den fiffiga jäveln har märkt sina sedlar.
Har Silvermane anlitat dig? Jag ska hitta tjallaren.
Kom, Gio.
Vi träffades i Hooverville.
Han känner både Addison och Flint Marko. Ett sammanträffande?
Brottsligheten ökar. Staden behöver ordning.
Ge mig kontakt med Spider.
Om du älskar mig följer du med mig nu.
Går inte att stoppa.
Jag vill inte att nån säger åt mig vem jag är och får göra.
Där är du.
Jag märker alla sedlar.
Gissa var jag märkte dina.
Din jävel. Du lurade mig.
Jag ska riva ut…
Vi behöver en grav till.
Ingenstans att fly
När hans djävulska ögon
Börjar le
Nätter som dessa
Bjuder stilla in
Till tårar
En påtaglig tystnad…
Ja, Winston var en kallblodig mördare.
Ett användbart vapen i min arsenal, men totalt umbärlig.
Detsamma gäller hans kompis, Gio.
Vad är värre?
Kylan
Eller djävulen du känner…
Det var en risk att inte delge mig planerna.
Men det var listigt, rakt igenom.
Lyssnar du på mig?
Jag gav dig en komplimang.
Det var bra jobbat.
Smart.
Tålmodigt.
Jag skulle gärna anställa dig.
Jag gillar inte din pensionsplan.
Du är inte lite fräck.
Den kan bli din död en vacker dag.
Åh
Ingenstans att fly när…
Jag ska prata med polischefen imorgon.
Är han också din anställd?
Varför slår han till på dina spritleveranser?
Precis.
Djävulen du känner
Hon är inte dålig.
Så vackert, Cat.
Det hade varit synd att behöva döda henne.
Vacker sång.
Har du skrivit den?
Ja.
Vi föredrar mer sprudlande nummer. Vi skulle väl fira?
Att döda folk?
Ett par råttor som ville begrava dig.
Reilly räddade dig.
Det skålar vi för.
Ångrar du att du nästan dödade mig i onödan ikväll?
Jag grämer mig inte.
Det kanske du borde.
Det är sent.
Inte en chans.
Du och jag ska dricka ikväll.
Var så söt och hämta en flaska whisky.
Du kommer att gilla Spotwhiskey. Vi höjer ribban.
BASERAD PÅ MARVEL COMICS
Säg åt honom att jag ber mr Reilly ringa när han kommer.
Ja, jag lägger till det till era tidigare meddelanden.
BRÅDSKANDE - RING BORGMÄSTAREN
Borgmästaren igen?
Vet han vilken Reilly han ringer?
För tusan!
Sicken kille.
Herregud!
Oj. Jag…
Okej.
Säga vad man vill om Silvermane, men jag beundrar hans kapacitet.
Han kan dricka han.
Jag fick ett tips om att Lonnie är i Harlem.
Jag sticker dit för att gottgöra Bugle…
Röra.
Ursäkta?
Jag behöver äggröra
och korv och en toast.
Om vi ändå ska drömma, lägg till sås på det, din krösus.
Det var som fan.
Jag tänker inte ens fråga.
Det är nog klokt.
Snälla. Jag behöver mat.
Borgmästaren först.
- Herregud. - Jag går och letar efter Lonnie.
Jag vill höra hur det går i Harlem.
Vem är jag?
Det är du.
MONSTER ANFALLER
Har du sovit gott?
Som en kattunge.
Hurså?
Får man inte fråga sin favoritflicka?
Sanningen är att jag var vaken hela natten. Adrenalinet från igår.
Jag kanske inte var den enda.
Vad har gjort hål i väggen?
Min knytnäve. Mitt huvud. Caesarbysten.
Vad spelar det för roll?
Du får inte bli sjuk.
Tappa rösten, missa en föreställning.
Jag har inte missat en på sju år.
Du missade väl nästan en i går kväll?
Om du vill säga nåt så gör det. Det är för tidigt för antydningar.
Då talar jag klarspråk.
Winston tjallade.
Men det förklarar inte vad du gjorde på tågstationen.
Fråga Winston.
Det kan jag inte.
Varför inte?
Jag satte en kula i honom.
Och om han hade sagt att jag var tjallaren?
Då hade jag skjutit dig.
Där har du ditt svar.
Det är inget svar.
Och det är inte sanningen.
Sanningen är att jag var rädd.
Inte för att jag var skyldig, men du var rubbad.
Kan få ett utbrott när som helst och tror att du är osårbar.
Nu kommer sanningen fram.
Varför var Reilly på stationen?
Han var inte med mig.
Han skuggade mig åt dig.
Han kom nog på Winston som tjallare,
och trodde jag var med för att jag flydde.
Han visste inte att jag var oskyldig tills Winston satte dit mig.
Bra.
Reilly var smart som inte litade på eller favoriserade nån.
Om han är så smart, så anställ honom.
Jag försökte. Han var smart nog att tacka nej.
Glad att du kom hem.
Jag längtar alltid hem.
Så ska det låta.
Så där ja. Jag visste att du kunde.
- Skrivbordet vickar. - Jag vet. Fokusera.
Hur ska jag kunna fokusera då?
Det har jag också frågat mig i tre dagar.
Hur många gånger måste jag säga det…
Jag ber om ursäkt.
Ja, Reillys utredningar. Vem talar jag med?
Hej, miss Hardy.
Mr Reilly är inte här just nu. Ska jag lämna ett meddelande?
Ja.
Klockan 15. Calypso.
Ja, jag meddelar honom.
Skolan är slut.
- Ja. - Ge den till Ben.
Och vi är inte klara än!
Ja, Johnny Cave. En fantastisk kille.
- Han berättade det själv. - Honom tror man på.
Samma ställe. 12.30.
- Kom inte sent! - "Sent!"
Vad? Jag, sen?
Ska du säga. Att du har mage.
Vad menar du?
Jag är den som alltid får vänta
i 20 minuter på dig.
- Okej, okej. - "Okej, okej."
Du hörde vad jag sa.
Kom inte sent.
Vad ska det betyda?
- Glödhet. - "Glödhet."
Nej.
Ben, det är jag. Öppna.
- Jag sover. - Varför pratar du då?
Hörde du mig? Hur kan du prata om du sover?
Vad?
Sångerskan gav ett viktigt meddelande till Janet.
Slutade skolan tidigare.
Nu är han vaken.
Jag måste rusa.
- Ja. - Men…
Kanske en dusch.
Och raka dig.
Och en ren skjorta.
Och… Lycka till!
Mer kaffe, chefen?
Mer kaffe?
Du tror att jag är döv.
- Är det så? - Nej.
Jag bara…
Jag tror inte att polischef McNamara kommer.
Sök reda på och påminn honom om
att ett villkor för bestickningar han får
är att han kommer på mötet varje vecka.
Och sopa upp det där.
- Du kom. - Ja.
Jag bjuder på en drink.
Lite senare. Vår gemensamme vän bjöd tillräckligt.
Vi måste prata ihop oss om det.
Han ville veta varför du var på stationen med mig.
- Vad sa du? - Att du inte litade på mig.
Att jag var i maskopi med Winston.
- Smart. - Han är också smart.
Och han nöjer sig inte med Winston.
Han kommer att fråga om räden, vilket leder till…
Borgmästaren?
Jag har nog underskattat dig.
Det händer.
Varför gör du detta?
Varför döda Silvermane?
- Jag frågade först. - Jag räddade dig.
Inte här.
- Ett, två, tre, hopp. - Ett, två, tre, hopp.
Oroa er inte, vänner. Soppan räcker till alla.
- Två. - Det ska bli, chefen.
- Hur går affärerna? - Du dubblade dem just.
Du tjänar ditt land, och det är så här de återgäldar dig.
Alla får äta idag.
- Är du också veteran? - Nej, nej.
Jag är journalist.
Jag letar efter en Lonnie Lincoln för ett reportage om svarta veteraner
och hur deras liv blev.
Du är på rätt plats.
Alla veteraner i Harlem köar för ett mål varm mat.
- Jaså? - Ja.
Vill du ha historier?
Jag har historier till flera dagar.
Föreställ dig detta.
En burk ansjovis faller av ett lastbilsflak.
- Ja. - Den här snubben, Steven,
samlar upp alla ansjovisburkar.
Gillar inte ens ansjovis.
Jag säger: "Steven, jag gillar inte ens…"
- Vad är det här för ställe? - Mitt gamla liv.
Här brukade jag uppträda innan Silvermane hittade mig.
Jag sjöng för småpengar.
Jag hade knappt råd att äta, men jag älskade det.
En kväll gav Silvermane mig mer pengar i dricks än jag nånsin hade sett.
Följande dag fick jag ett förslag.
Huvudnummer på en ny klubb.
Han sa att jag skulle få vad jag ville,
och han gav mig det.
Men du såg inte villkoren.
De var små först,
men med åren blev de stenhårda.
Nej. Inte på det sättet.
Det enda som tänder Silvermane är makt.
Så länge han kan kontrollera hur jag klär mig, vad jag gör,
vem jag är med.
Det fanns en man en gång.
Thomas.
Han började komma till klubben varje kväll,
och fick mig till slut på fall.
Han var tandläkare, tro det eller ej.
En sexig tandläkare?
Ja, jag har hört talas om dem.
Nej, men han var snäll.
Och snällhet var nåt helt nytt för mig.
Efter ett år överraskade han mig med en ring,
och jag överraskade med att säga ja.
När Thomas plötsligt slutade komma hit,
trodde jag att jag hade gjort nåt fel.
Jag kunde ha skrämt bort honom, men Silvermane hade låtit döda honom.
Han såg till att jag aldrig gjorde om misstaget.
Men du gjorde det med Flint.
Jag antar att han också är snäll, när han inte slåss med folk.
Det är han faktiskt.
Han är mer ärbar och lojal än nån annan jag känner.
Jag tänkte att vi skulle få en andra chans.
Och då behövde du få bort Silvermane ur bilden.
Jag var så dum att jag trodde jag kunde få allt.
Berätta om Addison.
Flint nämnde honom. De var vänner under kriget.
Han var orolig för honom.
Sa att Jimmy förlorade jobbet, att han brände saker för pengar.
Mest försäkringsbedrägerier.
Med pengarna jag erbjöd
var det inte svårt att övertala honom.
Men Addison sjabblade till jobbet och Silvermane kom undan.
Och det där andra monstret, vad han nu heter?
Spider…
…sabbade ditt andra försök.
Så, här sitter vi.
Så om det inte finns kyckling och nudlar så är det ingen kycklingnudelsoppa.
Då är det bara soppa. Fattar du?
Skriver du ner det här? Jag spottar ur mig guld här.
Nej, jag har allt här inne.
Harvey, min vän, tack för din synvinkel.
Absolut. Kom tillbaka snart.
Jag är här varje dag i ur och skur.
Det är bara jag.
- Jag borde slita huvudet av dig. - Jag vet, men hör på.
Storyn de tryckte var inte det jag skrev.
- Jag vill gottgöra det. - Och det ska jag tro på?
Bror, låt mig hjälpa dig.
Vi kan väl gå nånstans och prata?
- Alcove, 79:e… - Jag vet var Alcove ligger.
Alla vet var Alcove ligger.
- God kväll, miss Hardy. - God kväll.
Vad sägs om de där monstren?
Vilken röra.
Tror ni Spider dyker upp igen? Det tvivlar jag på.
- Killen klarade knappt… - Vi nöjer oss med åkturen, tack.
Visst, kompis.
Jag kan nog inte vara ensam ikväll.
Kan du köra tillbaka till stan?
Ja. Visst, kompis.
Titta vem som kom till slut.
Ni hittade polischefen.
Ännu bättre.
Min pojke.
Var har du varit?
Jag har letat i hela stan efter dig.
Jag fick ligga lågt ett tag.
Ja, det gjorde du.
Du var med i alla tidningarna efter det du gjorde mot polisen.
Var kom det ifrån?
Oroa dig inte.
Jag är glad att du är här.
Hörde du att vi har en förrädare?
Du gillade väl aldrig Winston?
Winston?
Trodde du det var nån annan?
Jag med.
Därför kan man aldrig lita på nån,
inte ens den mest inbitne allierade.
Pengar, makt, det kan korrumpera alla.
Mår du bra?
Det är okej.
Du är välkommen hit, oavsett vad.
Du har alltid varit lojal.
Det går åt båda hållen, Flint.
Du ser efter mig och jag ser efter dig.
Men jag måste varna dig. Vi har en strid som väntar.
Är du redo för det?
Jag är redo.
Vad du än behöver är jag redo.
Bra.
Dags att visa borgmästaren hans motstånd.
Ska vi prata om krafterna?
När du fick dem?
Var kommer du ifrån? Från Harlem?
Spelar du kort?
Spelat en hand eller två.
Så du är bra?
Det är inte mycket.
Du behöver inte.
- Göra vad? - Vara blygsam.
- Har du nåt att dricka? - Visst.
Lite musik? Du vet…
Det finns bara ett glas. Jag har inte haft många gäster.
Ben…
Här är ett till. Använt.
Jag tar det använda glaset.
Sätt dig. Känn dig som hemma.
Så, här är vi.
Här är vi.
Din tur.
Berätta varför.
Ja. Min tur.
Min tur.
Det var en flicka.
En smart, rolig flicka.
Berätta om henne.
Hon hette Ruby och vi var…
…lyckliga.
Jag gjorde ett jobb, en bagatell, en odåga till make.
Men han fick fem års fängelse,
och han tänkte bara på en sak under straffet.
Hämnd.
På nåt sätt visste han att Ruby och jag var nära,
och han dödade henne.
Jag skulle ta ut henne på middag den kvällen.
Vi kom inte ens till middagen
för jag var för upptagen med att dricka mig full på andra sidan stan
för att veta om faran.
Jag kom dit för sent.
Han dödade henne för att straffa mig.
Han dödade henne, men jag är anledningen till att hon dog.
Om Ruby aldrig hade träffat mig skulle hon leva nu.
Så…
…du räddade mig för att gottgöra henne.
Inget kan gottgöra det.
Jag gjorde det så det inte blev värre.
Hur känner du dig?
Hur känner jag mig?
Ensam.
Tja…
Vi kan vara ensamma tillsammans.
- Förlåt. - Tusan. Titta på…
Lonnie, vem är "H"?
Helen.
Det är min mamma.
Ni måste stå nära varann.
Hur är det med resten av familjen?
Bara mamma.
Efter kriget…
Jag var inte så lätt att umgås med.
Svårt att återgå till det normala.
Mina tre bröder var inkallade.
Ja, mina två också.
Jack, den äldsta, var krigsfånge.
Jaså?
Var nånstans?
I Frankfurt.
Det tog lång tid innan han blev bra i huvudet igen.
Tyskarna tog mig med.
Fan.
Förlåt, jag…
De gjorde nåt med er alla, va?
Silvermane! Kul att se dig.
Du minns väl min fru?
Älskling, du och Phyllis kan väl gå och pudra näsan?
Fan ta dig, Alfred.
- Kom, Phyllis. - Det är lugnt.
Jag saknade dig på lunchen, chefen.
Du har sparat plats för middagen.
Hur är läget?
Du ser ut att må bra.
Starkare än nånsin, min vän.
Och du?
Lite högt blodtryck. Inför valet, vet du.
Jag vet, eftersom jag betalade för din plats där.
Jag röstas snart bort från den.
Och vems fel är det?
Vill du ha hela listan eller bara rubriken?
Låt oss bara skylla på ödet.
Och sen då?
Går du bara vidare till nästa och väntar dig att jag är tyst?
Endast de som riskerar att gå för långt kan få reda på hur långt man kan gå.
I så fall ska jag gärna visa vad "för långt" innebär.
Jag låter er prata.
- Sitt ner. - Sitt ner.
Handlar det om mitt stopp på förbudet?
För jag ger bara folket vad de vill ha.
Tror du att du är speciell, Morris?
Vart fjärde år bestämmer jag vem som ska sitta där.
Den här gången är det Hudson.
Nästa gång, nån annan idiot.
Nåväl, den här idioten har några kort kvar att spela.
Varför tror du att jag delar bord med polischefen?
Hörni, vi kan säkert nå nåt slags…
Du har haft en bra tid. Förr eller senare tar den slut.
Är du säker på det?
Så dumt av mig.
Jag har inte presenterat min partner.
Flint, hälsa på borgmästaren.
Det är lugnt, allihopa. Oroa er inte. Vi är vänner.
Det är okej.
Jag backar inte.
Om du säger det så.
Du har stake, Morris. Det får jag ge dig.
Må bäste man leva.
Vad är nästa steg, chefen?
Han bad om det. Vi ger honom det.
Ja.
När du var på stationen, vart tänkte du åka?
Vart som helst.
Bort.
Men om du fick välja ett ställe.
Santorini.
Det är en grekisk ö med svarta sandstränder
och pittoreska små byar,
med inget att göra förutom att äta och dricka och titta på solnedgången.
Det låter tråkigt.
Men med rätt person…
Med rätt person?
Jag är ledsen.
Nej, var inte det.
Jag föreställde mig inte detta.
Det gjorde jag.
Vi avbryter sändningen med en varning.
En inkommen rapport.
Alla ombeds stanna inne. Just nu…
- Vänta. - …ett av superkraftmonstren
terroriserar Diamond District.
- Stanna inomhus… - Flint.
…de tar kontroll…
- Hörde du? Det är Flint. - Vi rapporterar
om saken. Tillbaka till…
Ja, jag hörde. Vad vill du att jag ska göra?
Han blev upprörd sist vi pratade.
Kom!
Jag försöker hjälpa honom!
Okej, gå då.
Efter allt vi har delat,
vad han var för mig, och Ruby för dig,
ska du bara sitta och göra ingenting?
Du är verkligen en fegis.
Jag vet bara att när det väl har börjat blir det värre snabbt.
Och man kan inte ändra tillbaka.
Men du borde prata med doktor Faber.
Hon kan förklara bättre än jag kan.
Robbie.
- Jag? - Ja.
Okej.
- Reillys. - Det är jag.
Jag har inte tid att förklara. Ta kameran
och kom till Diamond District genast.
Flint, vänta!
Jag… trodde du var nån annan.
Jag vet precis vem du är.
- Är det den jag tror? - Spider!
Är det där Spider?
Jag trodde du var död. Vad gör du…
Ta mig fan!
Du vill stoppa mig.
- Nej, som jag sa… - Det var som fan!
Jag och Spider i duell på Sixth Avenue.
- Vad? - Sätt det på en affisch.
En till.
Han lever.
Knappt.
Och nu, till huvudattraktionen…
Herrejävlar! Såg ni det?
Vem fan är det där?
Otroligt.
Jaså, Spider. Vill du ha mer?
Kom igen. Slå tillbaka.
Gör ditt jobb! Skydda staden.
- Stoppa Silvermane. - Rädda dig, menar du.
Ett av de där monstren härjar i Diamond District.
Jisses, Silvermane slösar ingen tid.
- Spider är där. - Är Spider där?
Han borde inte gått ur pension.
Kom igen. Vi kan väl prata?
Jag vet inte.
Han har ju kvar sin kraft.
Kom an!
Försvinn.
Ja!
Bra försök, Spider.
Jag är fulladdad nu.
Än så länge.
Spider är tillbaka!
Kan du inte göra nåt?
Jag är ju borgmästare i New York.
Nöjd nu?
Vänta! Sir?
Kom an bara…
Så ja, kom bara.
Vill du ha mer, kompis?
Jag har massor.
Kom igen.
Du missade.
Nix!
Du tappar gnistan, grabben.
Har du fått nog, kompis?
Bättre än så kan du.
Behöver du hjälp?
På honom, Spider!
Ser du? Han har det än.
Ja, jag sa ju det.
- Så där ja. - Vänta. Var kom du ifrån?
Lugnt och fint.
Backa.
Släpp fram honom.
- Bra! - Så ska det se ut, Spider!
Vad händer här?
Le mot kameran.
Robbie, nej. Nej.
Vi är klara. Släpp min hand.
Jag vill säga en sak!
Jag och Spider har slagit oss ihop…
- Inte ihop. - …för att rädda staden!
Han är tillbaka!
Nej! Inte tillbaka!
En till bild. En till.
Det är bra. Nej, tack.
- Kom igen. - Heja Spider!
Försvinn.
- Åh. - Åh på dig med.
Kom in bara. Känn dig som hemma.
Är allt lugnt?
- Vill du inte veta vad som hände? - Flint? Är han okej?
Det var inte han.
Ditt ansikte?
Jag… gick in i en dörr.
Hur många gånger?
Säg mig en sak.
- Har jag rätt? - Jag tror det.
Jag vet inte riktigt vad du pratar om.
Trevligt att träffas, mr Spider.
Undertexter: Ika Eriksson
William Duckett