Pis.
- Og han er død? - Han havde ingen puls.
Tjek igen.
Intet.
- Trækker han vejret? - Nej.
- Du tjekkede ikke. - Nej, for de døde trækker ikke vejret!
- Jeg ringer til alarmcentralen. - Hvad? Nej. Vent.
Hør her. Vi må ensrette vores historie.
Der er ingen historie. Vi er nødt til at ringe.
Vent lidt. Barney har ret. Det ser ikke godt ud.
Jo længere vi venter, desto værre.
- Det var selvforsvar. Han sigtede på os. - Det var tre mod en.
- Han havde en pistol! - Det ved jeg godt!
- Fald nu ned. - Hvad mener du?
Vi er nødt til at ringe til alarmcentralen omgående.
Eller til en advokat.
Kat Resnick.
- Ja! - Nej, det er en dårlig idé.
- Hun fik dig ud af en drabssag. - Jeg var uskyldig.
Vi er også uskyldige.
- Vi afværgede det heller ikke. - Jeg ringer altså nu.
- Nej. - Hvad fanden?
Jeg skal ikke anholdes igen.
Jeg var tæt på at ryge i fængsel i årevis, og jeg var der ikke engang, da Paul døde.
Denne gang var vi alle i samme lokale.
- Det var et uheld. - Ja, et uheld med en pistol, Nick.
Beklager, men jeg skal ikke fældes for endnu et dødsfald, der ikke er min skyld.
Nu lyder du... Han er skør. Han... Du ved godt, han er skør, ikke?
- Han er ikke skør. - Hvad?
Coop forvaltede hans penge. Ashe investerede i dit center.
Vi gjorde alle forretninger med ham.
- Og hvad så? - Det er ikke en sikker sag.
- Og du er berømt. - Og hvad så?
De vil gøre alt for at sikre, at du ikke får særbehandling.
Mig? Hvorfor mig? Det var dig, der slog ham i hovedet.
- Du satte ild til ham! - Satte jeg ild til ham?
- Vent, vent, vent! - Jeg siger bare, hvordan det ser ud.
Ved I hvad? Til helvede med det her. Jeg skrider.
Pis!
Vi skal træffe en beslutning.
Og når vi har truffet den, holder vi os til den. Coop har ret.
Får vi en aggressiv, ambitiøs anklager,
er han ligeglad med sandheden. Han vil bare have en sejr.
Nick, din tilstedeværelse ændrer det fra en lokal historie til en national.
Medierne æder den råt.
Så er din tv-karriere forbi. Det er ude med mig, og Coop...
Okay, vi forstår.
Vi har alle meget at miste.
Vi er sammen om det her.
I er mine bedste venner.
Og jeg gør, som I beslutter.
Men uanset hvad vi gør her...
...så må vi gøre det sammen.
Okay.
Er der nogen, der ved, hvor vi skaffer os af med et lig?
Pis.
INTET SIGNAL
- Coop, hvad er der galt? - Jeg tænkte bare på hans datter.
Pokkers. Hende havde jeg glemt.
Ja, hun er hjemme hos Mel. Hun ville ikke være her under hans date med Sam.
Hun kommer til at vågne uden en far.
Hvis det betyder noget, så tror jeg ikke, de var så tætte.
Ja, det lød rædsomt. Undskyld.
Ændrer det noget?
Måske skulle vi bare efterlade ham her? Han var fuld og skæv og faldt.
Jeg ved nu ikke. Vi sloges alle med ham. De finder nok vores dna under hans negle.
Vi kan lægge ham i bad.
Jeg tror ikke, vi kan få det til ikke at se ud som mord.
Og hans datter skal ikke finde liget i morgen.
Okay.
Så tager vi ham ud til Lewisboro og smider ham i floden før solopgang.
- Pokkers. - Ja, det lød også rædsomt.
Lad os tage ham.
Vil du springe til? Tage en arm?
Jeg har lige fået en vasektomi. Jeg må ikke løfte i en uge.
Seriøst?
Undskyld. Jeg vidste ikke, vi skulle flytte et lig i aften.
Okay, mand.
Wow. På tre?
Ja.
- Jøsses. - Klar? En, to, tre.
Sådan.
Barney, kør din bil om bagved.
Nej, nej, nej. Ved du, hvor absorberende læderet er?
Mener du det?
Det er bevismateriale. Jeg vil ikke have hans blod i min bil.
Min er for lille. Hvad havde du tænkt dig? At ringe efter en Uber?
- Det er ikke gennemtænkt. - Det siger du ikke.
Det er fint. Vi tager Ashes Escalade.
- Sam, vent. - Hold dig væk, Coop.
Hør nu her. Lad mig forklare. Det er ikke, som det ser ud.
Det ser ikke ud som noget, for jeg har slet ikke været her.
Kom nu, kom nu, kom nu.
- Nej. Tager du pis på mig? - Jeg ved, det er meget at fordøje.
Er Ashe død?
Ja.
Åh gud.
- Har I slået ham ihjel? - Nej, vi slog ham ikke ihjel... med vilje.
- Så er det jo fint. - Kom nu.
- Flyt dig! - Vent. Jeg må fortælle, hvad der skete.
Nej, du må ikke fortælle det. Jeg vil ikke vide det.
Hvis du fortæller mig, hvad der skete, gør det mig...
...medskyldig. Eller medsammensvoren eller noget.
Åh gud.
- Åh gud. Jeg bliver mistænkt. - Nej.
Jo, jeg gør. Det er den anden mand, jeg har været sammen med, som er blevet dræbt...
- Paul begik selvmord. - Jeg mener...
De anholder mig, og så skal jeg igennem det hele igen!
- Du flipper ud, hvilket er forståeligt. - Hvorfor bliver jeg rodet ud i den slags?
Er jeg så anderledes end alle andre?
Hvorfor fører alle mine forhold til en sigtelse? Hvad gør jeg galt?
Jeg spørger mig selv om det samme.
Du har ret. De vil også mistænke dig, og du gjorde det.
- Jeg gjorde ikke noget. - Jeg så dig bære liget.
Jeg... Ja, det gjorde jeg, men der var formildende omstændigheder.
- Åh gud. - Må jeg lige sige noget?
Nej!
Okay, ja.
Hvad vil du sige, som kan gøre det bedre?
- Definér "bedre". - Åh gud!
Hør her.
Hør nu her.
Han var skæv af coke og ketamin.
Og han forsøgte at skyde mig.
- Jøsses. - Ja.
Det løb lidt løbsk.
Men han gled, faldt og slog hovedet.
Ringede I ikke efter en ambulance?
Det burde vi have gjort, men det så jo ikke så godt ud for os.
Det gjorde det nok ikke.
Jeg kom faktisk for at slå op med ham.
Nå, men...
Det er en ting mindre at bekymre sig om.
De kommer til at efterforske mig.
- Jeg har en plettet straffeattest. - Nej, du har ikke gjort noget.
Det er ligegyldigt. Folk kommer ikke til at tale om andet.
Jeg var lige kommet ud af eksil. Jeg var lige begyndt at få huse til salg.
Det bliver et værre rod.
Tja... Hvad, hvis det aldrig kommer dertil?
Intet lig, intet mistænkeligt mord.
Blot en lyssky milliardær,
som forsvandt et eller andet sted hen af sine egne lyssky grunde.
- For hvad kunne dog gå galt? - Forhåbentlig ikke mere.
Er vi forfærdelige mennesker, Coop?
Jeg tror, jeg er et godt menneske, men måske tager jeg fejl.
Måske ved forfærdelige mennesker ikke, at de er forfærdelige.
Og så bor vi i denne forfærdelige by og er forfærdelige mod hinanden,
og det er vores straf.
- Straf for hvad? - For at være forfærdelige.
Hvor vil I tage hen med liget?
- Nordpå. Floden. - Floden er en dårlig idé.
- Har du en bedre idé? - Crosby-huset på Sutherland.
Det skal rives ned. Jeg har givet Maggie og Suzanne opgaven.
Poolen er gravet ud. De hælder cement i i næste uge.
Begrav ham der, og så hælder de cement på.
- Tak, Sam. - Ja. Det behøver du ikke sige.
- Okay. - Seriøst. Du skal slet ikke sige noget.
- Okay. Godt. - Jeps. Du godeste.
- Klarer du den? - Ja, jeg klarer den.
- Pis! - Hvad skete der?
- Det er min ryg. Jøsses. - Det er løgn.
Så skal jeg åbenbart flytte tre lig.
- Jøsses. - Pis.
Pis.
Ashe! Hvad fanden?
Åh gud!
Hvad? Hov... Hvad laver du?
Dumme svin!
Kom nu!
Pis.
Pis!
Kom nu.
Pis!
- Kom ud! Kom så ud! - Hjælp.
Pis.
- Hvor er Barney? - Barney!
Barney!
Pis.
- Barney. - Jøsses.
Okay. Jeg har dig.
Ashe?
- Kan I se ham? - Jeg tror ikke, han slap ud.
Pis. Kom.
- Lad os komme væk. - Ja.
Tror I, nogen finder ham?
Den var ret dyb.
Måske slutter det bare her.
Du kan have ret.
Selv hvis de finder ham, kan de ikke spore ham tilbage til os.
Han tog stoffer og kørte i en sø.
- Sagen lukket. - Præcis.
Bortset fra at han er på bagsædet.
Chok er en spøjs størrelse.
Det kan være så diskret og integreret i den mentale overlevelsesproces,
at man ikke opdager det.
Andre gange rammer det en som en ambolt.
Vi overskred alle tre en grænse den nat, og vi vidste det.
Om vi slap af sted med det, måtte vi vente og se.
Vi havde en hemmelighed nu. En stor en.
Og det mindede mig om et gammelt Ben Franklin-citat:
"Tre kan holde på en hemmelighed...
...hvis to af dem er døde."
TO UGER SENERE
Jeg ved, at nogen dræbte ham.
Hvem forsvinder bare på den måde?
Måske havde han bare brug for at komme lidt væk.
Får I aldrig lyst til ikke at tage hjem i en uges tid?
- Han var ikke gift. - Du siger noget.
Jeg fatter bare ikke, vi sidder her og diskuterer endnu et mord.
Paul begik selvmord. Det er ikke det samme.
Ashe ville aldrig tage sit eget liv.
Vi ved ikke, om han er død.
Han har en teenagedatter. Hende ville han ikke bare forlade.
Medmindre han var i knibe.
Jeg kunne godt lide manden, men der var noget skummelt ved ham.
- Ja, jeg hørte, han var våbenhandler. - Det har jeg også hørt.
Har andre her haft besøg af FBI?
- Ja. - Det har jeg.
- Ja. - Fik du hende kvinden?
Agent Isles.
- Det gjorde jeg. - Også mig. Hun var ulidelig.
Gretchen havde nær langet ud efter hende.
Jeg syntes, hun var lækker.
- Det er der noget om. - Ja, ikke?
Nej, men Ashe gjorde jo nok forretninger med mange farlige mennesker.
I var i hans hus i Hamptons under FBI's razzia, ikke?
Jo, det var specielt.
Han virkede ikke påvirket af det.
Hvad med dig, Barney? Nogen teorier?
Jeg tror, at en med så mange penge kan forsvinde, hvis han vil.
Ellers er det karma.
Man kan ikke være så rig og flot uden at betale for det på et tidspunkt.
Uanset hvad der er sket, så skal det nok komme frem.
Det gør det altid.
Her er for varmt.
Pis.
Hvad er der med ham?
Ville Ashe egentlig ikke investere i hans træningscentre?
Han kontaktede os, men jeg ved ikke, om han var seriøs.
Hvis han nogensinde kommer tilbage, holder han sikkert en allerhelvedes fest.
- Det er helt sikkert. - Ja, ikke?
Han var vanvittig. Kan I huske violinen?
Jeg har ikke grædt. Er det slemt?
Nej. Der er ingen rigtige følelser lige nu.
Du og din far havde et indviklet forhold. Det er en indviklet situation.
Det kommer til at tage tid at bearbejde.
Jeg elskede ham, fordi jeg skulle, men det meste af tiden hadede jeg ham.
Jo, men mange teenagere hader deres forældre. Spørg mine unger.
Det er noget andet. Jeg kan ikke huske, hvornår det gik op for mig,
men jeg har vidst i noget tid, at han var en skidt fyr.
Han gjorde slemme ting.
Måske. Måske.
Men det betyder ikke, at du ikke stadig kan elske ham eller savne ham.
De vil ikke engang sige, han er død.
- Det ved de ikke. - Jeg ved det.
Hvis han flygtede af en eller anden grund, havde han taget mig med.
Og jeg havde hadet ham for det.
Jeg ved, jeg er en del ældre end dig, men jeg har også lige mistet min far,
og det er det første, jeg tænker på hver dag.
Faktisk fra jeg vågner. Det er sorg.
Men det er også en trøst, fordi han stadig er hos mig.
Han er stadig i mig.
Og sådan er det med forældre.
Selv når de er væk, er de stadig hos en.
Jeg skal vist af sted.
Ja. Okay.
Er du sikker på, du har alt?
- Ja. - Okay.
- Tak, fordi jeg måtte blive her så længe. - Selvfølgelig. Det var en fornøjelse.
Altså under omstændighederne. Og du er velkommen når som helst.
Ring, hvis du har brug for noget.
- Tak. - Pas?
- Billet? Mobil? Har du alt? - Ja.
Okay. Og jeg har lavet dig en madpakke, fordi flymad... Den er i din håndbagage.
- Godt. Vi ses. God tur. - Tak, Mel.
- Jeg advarede dig om, at hun var intens. - Hun er fin. Vær nu sød ved hende.
- Jeg kommer til at savne dig. - I lige måde.
Klarer du den?
Jeg har boet mere sammen med min tante end min far. Vi har det godt sammen.
- Det var ikke det, jeg mente. - Det ved jeg godt.
Den stakkel.
- Tak, fordi hun måtte bo hos os. - Selvfølgelig.
- Tror du, hun kommer og tager sidste år? - Hendes tante er åben for det.
Hvad med dig, min ven? Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
Hvad tror I, der skete med hendes far?
Jeg har ingen anelse, min ven.
Han havde åbenbart mange fjender.
Hvem ved? Måske dukker han op.
Tror du?
Nej, skat. Det gør jeg ikke.
TIL SALG
Rejser du?
Har det noget med Ashe at gøre?
Det var ærlig talt bare prikken over i'et.
- Har du et sted i tankerne? - Jeg er ikke kommet så langt endnu.
Først skal jeg se, hvad jeg kan få for selvmordshuset.
Det skulle efter sigende barbere en fjerdedel af værdien.
- Er du sikker? - Der er statistikker, som...
- Nej, nej. Er du sikker på, du vil rejse? - Jeg er ikke sikker på noget for tiden.
Har du hørt udtrykket "Vi har kun set elefantens hale"?
Er det ligesom "toppen af isbjerget"?
Nej. Jeg forklarer det nok forkert, men det er noget i stil med,
hvis du ser elefantens hale, betyder det, at den næsten er væk.
Og hvem er elefanten i den lignelse?
Alt det lort, du har været igennem det seneste års tid.
Og det føles, som om du måske rejser, lige når det skal til at blive godt igen.
Det er nok det mindst kyniske, jeg nogensinde har hørt dig sige.
Der kan man se. Jeg ved ikke. Du har et hjem her. Du har folk her.
Har jeg? Og har du? Har nogen af os?
De tøvede ikke med at afskrive mig.
Og ikke kun mig. Også mine børn.
Der er noget ved den her by, som får en til at føle,
at man er én dårlig dag fra at blive udstødt.
Det eneste, der er værre end at bo i akvariet, er at blive hældt ud af det.
Tror du virkelig, det bliver bedre et andet sted?
Jeg tror, jeg får det bedre et andet sted.
Et sted, hvor det ikke er så dyrt at blive lukket ind, at man må sælge sin sjæl.
Føler du virkelig, at du har solgt din sjæl?
Til nedsat pris.
- Gør du ikke? - Jeg har måske pantsat den et par gange.
Lad os nu se, hvad jeg får for huset.
Apropos, så har jeg måske fundet det, du bad om.
- Har du fundet hende? - Ja.
Der blev kun udlejet to toværelseslejligheder den seneste måned.
- Kan du sende mig den billigste? - Det kan du tro.
- Tak. - Så lidt.
Jeg må af sted.
Vi ses.
Du...
Der er altid endnu en elefant.
Det tør siges.
Ashes død var et tragisk uheld.
Men den havde givet mig en vej ud af den fælde, jeg sad i.
Seks hundred millioner tilbage til Ashes bo.
Jeg kunne returnere de 400 millioner, når Jack fik dem ud af Excelsior.
Hvis Sam havde ret i, at jeg havde solgt min sjæl,
kunne en milliard dollars vel købe minimum et stykke af den tilbage.
- Lige herinde. - Mange tak.
- Hej! - Hej! Hvordan går det?
- Hvor er det godt at se dig. - Du ligner dig selv.
Åh gud. Det gør du også. Du ser fantastisk ud.
Tak. Tak, fordi du tog dig tid til at mødes med mig.
- Jeg ved, hvor travlt du har og... - Aldrig for travlt til en gammel ven.
Desuden glæder det mig at se dig så begejstret for at skrive igen.
- I college skrev du fantastisk. - Tak.
Jeg har læst dine kapitler...
Det er første udkast, og jeg arbejder på en omstrukturering, og jeg tier stille nu.
Den er meget velskrevet.
Den er intuitiv, den er klog, og den er kedelig.
Pak det endelig ikke ind.
Den mangler bare en grund til at eksistere.
Jeg troede, at bøger om overgangsalderen var populære.
Det var de. Men det er de ikke længere.
Pis også.
Må jeg være ærlig?
Var det ikke ærligt?
Jeg ved, hvad du var igennem i fjor, da de anholdt Coop.
Frygten, bedraget, seksualpolitikken i det hele...
Ja, det var overvældende.
Det er den bog, du bør skrive.
- Hvad? - Ja.
Nej, men det er min familie. Mit liv.
Det kan jeg ikke.
True crime, sex, mord i forstæderne.
- Det var faktisk ikke mord. - Den bog kan jeg sælge.
Beklager. Det kan jeg ikke.
Jeg forstår. Du har nok ikke modet til det.
Det har de færreste. Men du skriver godt, Mel.
Hvis du ombestemmer dig, ved du, hvor du kan finde mig.
Politiet leder efter Ashe. FBI og Interpol snuser rundt.
Jeg rører ikke centrets regnskaber lige nu.
- Ingen kigger på dit regnskab. - Du ved ikke, hvem der kigger på hvad.
Okay, men uanset hvad, så er beløbene ikke store nok til at udløse røde flag.
De var store nok til, at du ville skjule dem.
Som sagt var det dårlig dømmekraft.
Min virksomhed er ikke din private bank, Barney.
Vent nu lidt. Barney trak ikke en cent ud af centret.
Og det kommer I heller ikke til nu. Ikke før alt det her er drevet over.
Jeg hopper i bad.
- Vi skal ud at spise. Vil du med? - Nej, gør det bare uden mig.
Er du sikker, makker?
- Har han det godt? - Han er rimelig stresset.
- Hvad med dig? - Jeg gør bare, som jeg plejer.
Ruller al min angst sammen i en kugle, presser den langt ned i tarmene
og lader, som om den ikke er der.
- Mig med. - Det er den bedste måde.
- Det er den eneste måde. - Hej. Hvordan gik det?
- Vi arbejder på det. - Skønt. Nu har jeg det meget bedre.
Hør her. Indtil Ashe dukker op igen, er det for risikabelt at flytte pengene.
- Hvad med baseballkortet? - Når som helst.
Du rodede mig ud i det her.
Kan jeg ikke bare få dem på forskud?
Det overvejede jeg, men så stort et beløb ser min kone og kræver en forklaring på.
- Har du aldrig løjet for din kone? - Jeg er dårlig til at lyve.
- Hvad med dig? - Jeg er fremragende til at lyve.
Hvad? Kom nu. Vi to er i samme båd.
Vi er ikke i samme båd.
Hvor må det være dejligt at være jer.
I kan ikke få fat på jeres penge, så I stikker bare hånden i den anden lomme
og tager en stak af de andre penge imens.
Der er ingen lommer.
- Forpulede hvide mennesker. - Ja, ikke?
Du er skam hvidere end ham, og det siger ikke så lidt.
Du, Coop, hvad med de af Ashes penge, som ikke blev sat i fonden?
Du har vel stadig råderetten. Vi kunne snuppe et par hundred tusind som et lån.
Nej.
Hvad mener...
Åh gud. Sig, du ikke har gjort det.
Det har jeg.
Sendte du 600 millioner dollars retur uden videre?
Seks hundred millioner dollars? Har du hele tiden haft dem?
- Det var faktisk lidt over en milliard. - Tager du pis på mig?
- Det var ikke mine penge. - Nej.
- Vi er jo tyve! - Kan du dæmpe dig lidt?
Hvad fanden gjorde I ved Nick?
- Hvad? - Hvad mener du?
Han går rundt i en trist tåge, som om han ikke ved, hvad han skal stille op.
Han og Ashe var gode venner. Jeg tror, han sørger.
Du har ret. Du er dårlig til at lyve.
Jeg er i knibe, Coop.
Hør, Elena, vi skaffer dine penge. Det lover jeg. Det tager bare lidt tid.
Jeg har ikke mere tid.
Det mener du ikke?
Jeg var...
...slet ikke i nærheden.
Kom nu. Jeg savnede dig bare.
- Det er næsten midnat. - Ja. Så jeg vidste, du var oppe.
- Hvordan fandt du mig? - Søskendetelepati.
- Du skulle have ringet først. - Ja, men du besvarer ikke mine opkald.
Netop.
- Har du det godt? - Ja...
Nej, ikke rigtig.
Rengøringshjælpen har fri. Bla, bla, bla.
- Vil du have en kop te? - Gerne.
Jeg har ikke noget.
Her er hyggeligt.
Synes du? Jeg er stadig ved at indrette mig.
- Er det fars tv? - Mor ville ikke have det.
Vil du tale om det?
Ikke synderligt, nej.
Hver gang jeg føler, jeg har fundet mig selv,
vender jeg mig og indser, at jeg er mere fortabt end nogensinde.
Det er, som om jeg befinder mig i en drøm og ikke kan vågne.
Måske er det bare din tur til at se det sære i øjnene.
- Hvad? - Du ved...
Er teksten sådan? Seriøst?
Det anede jeg ikke.
Du har levet et meget konventionelt liv i meget lang tid.
Og ingen kommer igennem livet uden at se det sære i øjnene.
Man finder ud af, hvem man virkelig er.
Og nu er det åbenbart din tur.
Du er ikke et dårligt menneske, men derfor kan du godt blive bedre.
Gid far var her.
Andy...
Er det i orden, hvis jeg overnatter her?
Ja, jeg henter...
- Jeg finder dig et tæppe. - Tak.
Eller en stor frakke.
Fars dag i klubben.
Det var fantastisk og ærlig talt lidt demoraliserende,
hvor hurtigt denne by kunne komme over skandaler og tragedier.
En mand, vi alle kendte, var forsvundet og var højst sandsynligt død,
og det var forfærdeligt, frygtindgydende og ubegribeligt.
Og her var vi samlet for at spise, drikke og vise os frem,
som om vores liv var en forestilling, og uanset hvad må den jo fortsætte.
Hej, Coop.
- Hvordan går det. - Godt.
- Er ungerne kommet til fars dag? - Ja, Mike er her.
Lynn og Val kunne ikke komme fra L.A. Så...
- Har du det godt? - Ja.
Ja.
Er alt i orden?
Ja, kan vi lige tale sammen?
- Ja da. - Ja.
Mitcher's, tak.
- Macallan 25, bare... - Så gerne.
- Jeg... - Hvad så?
- Jeg ved ikke, om jeg bør tale om det. - Så bør du måske lade være.
Jeg har haft en affære.
Eller bare spring ud i det.
Vi har været yderst diskrete.
Jeg ved det. Det er Diane Miller, ikke?
Pis. Pis!
Hvor ved du det fra?
- Åh gud. Ved alle det? - Nej, min ven. Det er kun mig.
Kan man ikke have en hemmelighed i den her by?
- Hvor længe har du boet her? - For længe. Det er bare...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre, Coop. Det med Diane har udviklet sig.
- Spørger du mig til råds? - Ja, min ven.
Hold op med at kneppe din vens kone. Så er det sagt.
Vi elsker hinanden.
Er du forelsket i Diane Miller?
- Ja. - Nej. Du elsker bare at kneppe en ny.
En, som også synes, det er spændende at kneppe en ny.
Det er spændende og risikabelt og sexet og forkert, men det er ikke kærlighed.
Hør her. Lisa og jeg har været ulykkelige længe...
- Ja, fordi Lisa er pisseuudholdelig. - Jøsses.
Så bliv skilt. Men lad være med at ødelægge din vens ægteskab oveni.
Jeg troede faktisk, du ville være lidt mere forstående.
Fordi jeg er ham, der knepper nye mennesker?
Hold nu op. Ved du, hvad jeg laver, når jeg ikke knepper nye mennesker,
hvilket nærmest er hver eneste dag? Jeg sidder alene på min sofa.
Jeg ser film, man ikke laver længere.
Jeg har ondt af mig selv og føler, jeg kunne forsvinde i morgen,
og der ville gå flere dage, før nogen opdagede det.
Jøsses, Coop.
Der er ingen lykkelig udgang for dig og Diane i dette scenarie.
- Forstår du? - Nej.
I kan kneppe videre, indtil I bliver afsløret og smadrer begge jeres liv.
Eller du kan blive voksen, tillægge det midlertidig sindssyge
og vende tilbage for at finde ud af, om dit ægteskab er værd at redde.
- Du sagde lige, hun er uudholdelig. - Ja, jeg er ikke gift med hende.
Du spurgte mig.
Det gjorde jeg.
Rolig.
Hvad så, min ven?
Jeg er bekymret for Nick. De FBI-agenter gjorde ham nervøs.
- De talte med alle, ikke os specifikt. - Sig det til ham.
Kan du ikke tale med ham? Jeg kommer om et øjeblik.
- Jeg er ikke hans yndlingsperson lige nu. - Tal med ham. Han er din ven.
- Hej. Hvorfor er du så gnaven? - Far.
- Hej, Nick. - Hej. Vil du have en drink?
- Har du efterladt noget? - Jeg har det fint.
- Det lyder ikke sådan. - Hvad skal jeg sige, Barney?
- Vi slog ham ihjel. - Ikke det, i hvert fald.
Jeg har ikke kunnet sove siden den aften.
- Vi er sammen om det her. Og Coop med. - Åh gud.
Vi kommer igennem det, men ikke hvis du drikker dig fuld og gør noget dumt.
Så er spillet ude for os alle sammen.
- Vi slipper aldrig godt fra det. - Jo, hvis vi holder hovedet koldt.
Vores dna er overalt i det hus.
- Ingen kigger på det hus. - Fibre, hår...
- Vi har intet hår. - Rend mig. Prøver du at være sjov nu?
Du skulle beskytte mig.
Det, der skete den aften, var lidt uden for min jobbeskrivelse.
Barney, jeg taler om det andet.
Pis.
- Nick... - Du må tro, jeg er snotdum...
Hvor mange gange skal jeg undskylde?
Du har mit ord på, at jeg aldrig gør den slags igen.
Det ved jeg godt, du ikke gør.
- Godt. - For du er fyret.
Nu synes jeg, du er snotdum.
Alle ved det.
- Hvad? Hvem? - Alle. De ved det med spritkørslen.
- Dem? - Ja.
Hold nu op. Op i røven med dem.
Sådan er det her. Rygter spredes hurtigt. Men lyt til en ekspert.
I næste uge er der en, der knepper barnepigen
eller går i seng med træneren eller ryger i afvænning for noget dumt,
og så er dit lille fejltrin glemt igen.
- Jeg tror, jeg begik en fejl. - Du begik uden tvivl en fejl, min pige.
- Nej, jeg mener med college. - Nå, det.
Det føltes, som om alt gik så hurtigt. Som om alt kom flyvende mod mig.
Jeg havde ikke tid til at tænke det igennem.
- Og nu er det ude med mig. - Nej, det er ej.
Du vågnede og tvivlede på din retning.
Det er meget bedre at gøre nu, mens du er ung.
Det bliver langt mere rodet, når man er ældre.
Vil du på college, så tag på college.
Det bliver måske ikke næste år. Det bliver måske ikke Princeton.
Men du skal nok nå derhen, hvor du vil hen.
Og hvis du ikke har lyst, men hellere vil lave noget andet,
så finder vi også ud af det.
Jeg ved ikke, hvordan alt blev sådan et rod.
Det tror jeg på.
- Hvad fanden? Hov! - Lad mig være!
Okay, hvad fanden? Venner!
Seriøst, venner!
Så, så, så! Kom her!
Jøsses.
Hvad fanden?
Åh gud.
Virkelig?
Klubben havde en tresiders lang liste med reglerne for etikette,
men jeg tror ikke, nogen af dem dækkede en situation som denne.
Jeg var nu ret sikker på, at vi ville få en officiel advarsel og en stor bøde.
- Lidt hjælp? - Nej, rend mig, Coop!
Endnu en køn redelighed, du har rodet os ud i.
Drink?
Bestemt. Kom.
Hvad var det mellem dig og Nick?
Det ved jeg ikke. Han var fuld. Jeg forsøgte at få ham ud,
før han gjorde sig selv til grin. Og det gik tydeligvis ikke efter planen.
Det var nummer tre.
- Nummer tre hvad? - Den tredje løgn, du har fortalt mig.
- Hvad taler du om? Hvilke løgne? - Jeg stoler ikke på dig, Barney.
Jeg skal snart føde, og jeg ved ikke, hvem min mand er længere.
- Grace, jeg ved ikke, hvad du... - Stop! Jeg vil ikke høre en fjerde.
Okay.
Okay, hør her...
Lad os få børnene i seng, og så taler vi om det her.
Nej.
- Nej? - Du skal ikke med os hjem.
Hvad?
Jeg pakker din taske og stiller den ud foran senere.
Hvad taler du om? Hvor skal jeg tage hen?
Et hvilket som helst andet sted.
Grace.
- Grace, hold nu op. Grace... - Fingrene.
Grace, du har ret.
Lad os tale om det.
Det sidste, jeg har lyst til lige nu, er at tale med dig.
Hvad så, Elena?
- Hvad fanden laver du? - Du virker ikke glad for at se mig.
Du skulle komme alene.
Hvorfor?
Vil du lave noget med mig?
Så for satan!
Gutter, kom.
Denne vej.
Hvad fanden laver I?
- Se alt det her. - Det var ikke aftalen!
Se lige her, gutter.
Du kan ikke sælge det. Det er for nemt at spore. Vær nu ikke dum.
Har du en bedre idé?
Okay.
De er langt mere værd, end hvad jeg skylder.
- Ja, de er. - Ja.
Felix, lad ringen ligge.
- Okay, tag uret. - Okay.
Tak.
Det skulle se ægte ud, ikke?
Du afbrød en indbrudstyv, og bang!
Stakkels Elena.
Han giver dig sikkert lønforhøjelse.
Lad os smutte!
- Har du urene? - Ja, jeg har det hele.
Hvad pokker skete der mellem Nick og Barney?
Nick havde fået lidt for meget at drikke.
Barney forsøgte at standse ham, og det gik ikke godt.
Det var overdrevet.
- Ja, det var. - Jeg savner farfar.
Det gør jeg også, min ven.
Din første fars dag uden ham. Det er jeg ked af.
Måske skulle vi have droppet klubben i år.
Det kan vi stadig nå.
- Wow! - Kom nu!
Hej, farmand.
Hej.
Hvad tænker du på?
Spekulerer du nogensinde på, om vi har brug for alt det her?
- Husene, bilerne, tøjet. - Hvad taler vi om?
Tror du overhovedet, vi er i stand til at skrue ned?
Mindre hus, mindre gæld, færre ting.
Husker du ikke vores lejlighed på Bank Street?
Jeg husker kakerlakkerne.
Okay, ja. Det var ikke ligefrem et palads, men...
Vi var 25 år. Jeg følte, vi havde vundet i lotto.
Jeg er ikke opvokset med alle de ting. Det er du heller ikke.
Mine forældre ville have, jeg skulle være universitetslærer.
Du var ambitiøs, og hvad så?
Du sigtede højt. Det elsker jeg dig for.
Du er så dygtig.
For mig handlede det aldrig om huset, smykkerne, bilen, golfklubben.
Det handlede om dig.
Tror du, det ødelagde os?
- Synes du, vi er ødelagt? - Hold op. Du ved, hvad jeg mener.
Jeg havde givet afkald på det hele for at holde sammen på familien.
Okay.
Hvis du siger, vi skal skrue ned, sælge huset
og flytte et andet sted hen, er jeg med på den, men på én betingelse.
- Hvad er det? - At du fortæller mig sandheden.
Om hvad?
Præcis.
Jeg er nødt til at tage mig af det her.
Undskyld mig. Reddet på målstregen.
Det passer dårligt.
Det tror jeg gerne.
Har du hørt noget om Ashe?
Nej.
Tror du, han kommer tilbage?
Det ved vi vist begge, han ikke gør.
Hvad er det?
Et USB-stik med en video af dig.
Du holdt din del af aftalen. Værsgo.
Okay. Tak.
De penge, du returnerede... Det var der ingen, der bad dig om.
Det er jo Ashes penge. Dem tager du dig vel af.
- Det er ikke kun Ashes penge. - Hvis er det så?
Den tager vi på et andet tidspunkt. Men jeg fører dem tilbage til din konto.
Jeg vil ikke have dem. Og det skyldes ikke kun det nummer med varevognen.
- Hvilken varevogn? - Hold nu op. Påstår du, det ikke var dig?
Sagde jeg ikke "Hvilken varevogn?"
Tro på mig, eller lad være. Det ændrer ingenting.
Men du bør måske overveje den anden mulighed.
Og hvad er det?
- Hvad? Cricket Birch? Vås. - Hvorfor? Fordi du kneppede hende?
Bliv voksen, Coop.
Der er en udgave af det her, hvor jeg viser mig at være din eneste ven.
- Er det her den udgave? - Det finder vi tids nok ud af, ikke?
Et lille råd. Af og til hjælper det bare at sige, hvad man taler om.
Uanset hvor meget vi vænner os til dem,
bliver vi på et tidspunkt stillet til regnskab for alle de løgne, vi fortæller.
De løgne, vi har levet på...
Og...
De løgne, vi fortæller for at overleve...
De løgne, vi fortæller vores ægtefæller...
De løgne, vi fortæller os selv...
Men sommetider mellem alle løgnene skinner sandheden stadig igennem.
Den ligefremme glæde ved at bowle med familien på fars dag.
Mine børns latter.
Den stadig sjældnere følelse af at være, præcis hvor jeg hørte til.
Den tanke, at jeg måske kunne undslippe alle løgnene
og finde en enklere og ærligere måde at leve på.
Ligesom min far.
Jeg var stadig på usikker grund,
men det var, som om lidt af hans klarsyn og formål var blevet efterladt mig.
Og på trods af alting følte jeg mig håbefuld igen.
Men en klogere mand havde kigget på sit eget spind af løgne
og forstået, at det kun var et spørgsmål om tid,
før nogen begyndte at trække i en tråd...
DER SKER FØLGENDE...
Tekster af: Cecilie Hassenkam