Kdo je tam?
Hej! Kdo je tam? Tak co?
Co se děje? Kdo sakra jste?
Byl jste u Liv Crossové.
Nesledujeme jenom vás, ale všechny.
Peníze zůstanou tam, kde jsou.
Rozumíte?
Jo.
Do háje.
Sakra.
ZLODĚJ
SOUSEDSKÁ TAJEMSTVÍ
Arlo!
Arlo, pejsku.
Pojď domů.
Arlo?
Arlo.
- Arlo. - Hej. Vrať se.
Arlo!
- K noze, Arlo. - Arlo.
Brie?
Nevím. Nejspíš někde tady.
Brie!
Arlo. Pejsku.
- Arlo, pojď. - Přijď domů.
Arlo.
- Přijď domů, pejsku. - Arlo.
Ahoj.
- Kde jsi? - Arlo.
Pojď, Arlo.
- Arlo. - Pojď sem.
Arlo.
Pojď sem.
Tak pojď.
To se podívejme. Skutečně?
- Ahoj. - Ahoj, mami.
Vracíš se?
Nerozebírej to, jo?
Takže ještě zvažuješ Princeton?
Jen vtip. Nebo Yale?
Ne?
Zavčas přestaň.
- Díky. - Za málo.
Dobrý?
Jo.
- Špatná noc. - I u mě.
Jo?
Nechceš jít dál?
Některé dotazy jsou něco víc. Brány do jiného světa.
Za návrat do toho světa bych dal cokoliv, ale měl jsem problém.
A sem jsem jej rozhodně tahat nechtěl.
Asi bych měl jet.
Dobře.
Když ti to přijde nejlepší.
Bože. Zapojit do té oslavy mámu byla chyba.
Nemluv o těhotenským večírku, když mi doktor brzy fikne do přirození.
Večírek ne. Sešlost.
Rozlišuješ to, ale není v tom rozdíl.
Já neříkala, ať jdeš na vazektomii teď. V těhotenství přece znovu neotěhotním.
Při naší smůle nevíš.
- Barney… - Zdravím.
- Grace, dobré ráno.
Jak se máme?
Trochu se bojíme.
Není se čeho obávat.
Je to jednoduchý zákrok a snadno se hojí.
Pár týdnů musíte být opatrný
a nepohodlí či otok vyřeší led a Advil.
Vykastrujete mě a ani si neužiju zotavování?
- Tak vám dám Percocet. - I Demerol? Ten mi dělá dobře.
Před pár lety měl ledvinový kámen. Ještě o tom mluví.
Bolí to jako porod.
Víš, co ještě bolí jako porod?
Porod.
Percocet bude stačit.
Tři ložnice, dvě a půl koupelny,
nedávno zrekonstruovaná terasa, a dokonce dokončili i sklep.
- Kdy to postavili? - V roce 1993.
Má to charakter.
Jo. Na poměry Long Islandu.
Ano.
Stěhujete se kvůli práci?
Ne tak docela.
Kvůli manželovi nebo… Vlastně nic. Nemáte prsten.
Jste bystrá, Becco.
Hloupá obvyklá otázka.
Moje nejméně oblíbená část práce je říkat klientkám,
ať si do smlouvy napíšou „svobodná“.
Když už za to člověk dá veškeré jmění,
proč ne i trochu důstojnosti?
Teď děti. Pokud chcete soukromou školu…
To ne. Státní stačí. Ten ostrůvek je fajn.
Z umělého mramoru. Jako obklad linky.
Do státní jsem chodila i já, ale to asi není dobrý argument,
když jsem si ani nedala přihlášku na vysokou.
Nahoře ta místnost navíc by dobře posloužila dětem.
Nebo jako kancelář.
Jo, to by šlo.
Člověk by řekl, že moji rodiče zasáhnou. Jsou ohledně všeho pragmatičtí. Až na mě.
Jsem jedináček.
Jestlipak toho litují?
Vštípili mi, že můžu být kdokoliv, dělat cokoliv.
Jednoho dne mi přece muselo dojít,
že až tak výjimečná nejsem.
Zdravím. Pardon, neměla dnes hrát Ali Cooperová?
Vzala si volno. Úmrtí v rodině.
Aha. A kdy se tak vrátí?
To neříkala.
- Dáte si pití? - Jasně.
To neublíží. Cokoliv točenýho.
Zdravím, tady Ali. Napište mi.
Ali, ahoj. Zvedni to, prosím. Potřebuju s tebou mluvit.
Děje se toho nějak moc. Ozvi se. Díky.
Coope, to je ale překvapení.
Ahoj. Promiň, že volám tak pozdě. Potřebuju pomoct.
No poslouchám.
Dokážeš zjistit, jestli Ali někdo pronajal byt?
Je v pořádku?
Nevím.
Po tátovi zdědila nějaký peníze, ale asi nemůže utrácet víc než 3 000 měsíčně.
Trh je tady malý. Najdeme ji.
Díky.
Jasně.
Je milý, jak moc se o ni staráš.
Jednou si to třeba pomyslí i ona.
Mezi péčí a přehnanou péčí je tenká hranice.
Ty chceš mluvit o něm?
Rozhodně ne.
Dobrou, Coope.
- Ahoj. - Ahoj.
- Gratuluju. - Ráda tě vidím.
- To je pro tebe. - Díky.
Já dárky nechtěla.
- Nikdo ti nevěřil. - Ale chci uznání, že jsem to řekla.
Máš ho mít.
Pojďte. Hrajeme takovou hru.
Dobře.
Tak jo. Hele, kdo konečně přijel.
Ahoj!
- Ahoj, jak je? - Moje sestřenka.
Tak jo, soustřeďte se. Jsou to prsa, nebo dětský prdelky?
Tyhle prsa bych poznala kdekoliv. Jo.
V Miravalu jsem jí dovolila, aby si sáhla.
Nepodceňujte malý prsa.
Navíc v našem věku. Gravitace nás dožene všechny.
Nikdy nezjistím, jaký je nenosit podprdu.
Nikdo tě nelituje.
Je prima, že spolu zase vycházíte.
Netušíte, jak to bylo nepříjemný. Pořád si dávat pozor mě vyčerpávalo.
Nebuď vztahovačná, Suz. Bylo to těžký i pro mě.
Tak se soustřeďte.
Ne, já už to řekla dobře.
- Jo? - Jo. Prsa mají nahoře i dole prostor.
- Zadek je jen čára. - Otoč to vzhůru nohama.
Čau. Bavíš se?
Připadám si na to stará.
Jakou výmluvu máš ty?
- Co? - Přijdeš mi lehce mimo.
Omlouvám se.
Ale…
S Tori je to na palici.
No jo. Vím.
To je všechno?
Jo. A nedaří se mi nic napsat.
- Nemyslí mi to. Pardon. - Děkuju.
- Začínám hormonální substituční léčbu. - Panebože. To ti přeju.
- Grace, vrať se. Bez tebe to nejde. - Promiň.
Zajděme někdy na oběd, abych tě viděla opilou nebo tak něco.
Řekni kdy.
Tohle děláte, když jste samy?
Koukáte na fotky vašich zadků?
- O dost jsem přišel. - Chceš taky?
Napadá mě plno odpovědí.
- Ty. - No?
Odejdi.
Běž chlastat s Barneym, jinak to vypije sám.
Provedu.
Barney, ale budeš moct dál…
Ježíši.
Jako kopulovat?
Chtěl jsem říct šukat, ale jestli to děláte tak formálně…
Co kdybyste se s Grace rozešli a potkal bys mladší, co chce děti?
Tak ten zákrok můžou vrátit.
To by mě Grace radši zabila.
Já svoje sperma beru jako atomovky. I když je nepoužiju, jsem rád, že je mám.
A ty, Nicku? Jsi ještě ve hře?
Ne, já na tom byl po podpisu prvního prodloužení smlouvy.
Proto jsi sen správce majetku.
No tak.
Mně doktoři řekli, že šukat budu moct až za dva týdny.
To je za dlouho.
Pamatujete si mýho tchána?
- Usmívá se někdy? - To byl úsměv.
- Hej. Hezky. - Brzdi.
Můžeš pít, když bereš léky na bolest?
Určitě.
Donesete mi led na koule?
Děkuju.
Potlesk!
Jo!
Tohle si vezmu.
Jasně.
Tak.
- Čau. - Čau.
Víc než největší láska na světě.
Tuhle lásku věnuju jenom tobě.
Víc než slova, co snažím se říct.
Ashe umí zpívat.
Žiju, abych tě každým dnem miloval víc a víc.
Víc, než si umíš představit,
tě toužím v náručí mít.
Můj život bude ve tvých rukách, ať budem vzhůru, spát, smát se, plakat.
Věčnost je dlouhá…
Ozval se ti ohledně Ashe Burian a jeho tým?
Stále pátrají.
Proč? Máš pochyby o svých pochybnostech?
Nevím.
Koukni na něj. Je roztomilej. Přece není zlej.
…vlastně nežil.
A jsem si naprosto jistý, že tě nikdo víc milovat neumí.
Potřebuju tvůj drink.
To si vezmi. Jo.
Tak jo.
Tuhle lásku věnuju jenom tobě.
Víc než s…
Čemu se smějete?
Snažím se ti říct, že žiju, abych tě každým dnem miloval víc…
Mám dlouhý vlasy.
Víc, než si umíš představit, tě toužím v náručí mít.
Můj život bude ve tvých rukách, ať budem vzhůru, spát, smát se, plakat.
Věčnost je dlouhá, dlouhá doba.
Ale ty se mnou budeš donekonečna.
Doteď jsem vlastně nežil. A jsem si naprosto jistý,
že tě nikdo
víc milovat neumí.
Díky.
Hej. Kde… Je pryč.
Coope. Tys teď přišel?
- Nezbláznil ses? - Co?
Byly tam moje děti.
- Co blbneš? - Nevím,
- o čem mluvíš. - Kecy.
- Hele… - Nech mě, vole.
Nevím, o čem mluvíš, ale ztiš se.
Pojď sem.
Seš normální? Co tě to popadlo?
- Nedělej, že nevíš. - Nevím, jestli to nevím. Buď konkrétní.
Chtěli mi vzít život.
- Co? Kdo? - Tví lidi.
Unesli mě, dali pytel přes hlavu, přivázali k židli.
Nevím, co se přihodilo, ale já za tím nestojím.
Musíme to zjistit. Co říkali?
- Nepamatuju si to. - Jak jako nepamatuješ?
Já byl mimo. Dostal jsem taserem a unesli mě.
- Mluvili o mých penězích? - Jo.
- Řekli ti, abys s nima něco udělal? - Hele, moc jsem nevnímal.
Tak poslouchej. Musíme to probrat, ale ne tady.
Mám věřit, že o tom nic nevíš?
Spravuješ mých 400 milionů.
Proč bych ti sakra ubližoval? Nebo mi chceš něco říct?
Cože? Ne. Cože?
Prostě s tím nemám nic společnýho.
A někdo od tebe?
- Ode mě? - Jo.
- Takový lidi pro mě nedělají. - A ten tvůj DeMille?
Je právník, ne gangster. To by neudělal.
Určitě?
Zjistím to.
Ale ujišťuju tě, že tyhle věci nedělám.
Sam. Ahoj.
Čau. Ahoj, Ashi.
„Čau. Ahoj, Ashi.“ Jejda. Co jsem ti provedl?
Kdy ti kdo naposledy zpíval?
- Chceš medaili? - Jen šanci.
- Ashi. - Pokazil jsem to. Jo.
Zmrvil jsem to. Promiň. Nectil jsem hranice.
Vážně. Ale na pondělí jsem naplánoval romantickou večeři,
abych ti dokázal, že už je respektovat budu.
Já řekla, že potřebuju čas.
A tys na to zareagoval dalším velkým romantickým gestem.
Navíc před všema známýma.
Máš tu vlastnost, že na všechno dobrý nahlížíš jako na to nejhorší.
- Jo? - Hele, Sam,
trpělivost je vlastnost srabů.
To je bezva hláška.
A nic to nemění.
Neboj se dát mi šanci.
Já ti ji dala.
Potíž je v tom, že jakmile ji dostaneš, chováš se jako šílenec.
Zpíváš a plánuješ velkolepý večeře.
Podívej, myslím, že tady dochází k nedorozumění.
Ashi!
Akorát potřebuju čas.
Dobře. Čas.
- Čas. - Čas.
- Jo. - Rozumím.
Fajn.
- Kolik ho potřebuješ? - Bože!
Víš ty co, Sam?
Mohla bys mi sem tam prokázat trochu vděku.
Co prosím?
Vzal jsem tě na rande, když jsi byla sociálně vyloučená. Pomohl jsem ti.
Podle mě si trochu vděčnosti zasloužím.
- Nemáš lovit snadnou kořist. - Tak jsem to nemyslel.
Čau, Sam.
Díky, lidi.
Tak to krachlo.
V pohodě, kámo?
Jo, asi jsem šlápl na kuří oko a už to nenapravím.
Nemáš nějaký poznatky, Coope? Nějakou dobu jsi s ní byl.
Mě se asi neptej, když to s náma skončilo tak, jak skončilo.
Třeba změní názor, až ji přestanu uhánět.
Což souvisí s tímhle: na pondělí u sebe chystám žranici.
Už to nejde zrušit.
Delilah jsem poslal k Mel, tak si uděláme pánskou jízdu, ne?
Prozatím budu dál chlastat.
A zpívat jako o život.
To zní dobře. Přidám se.
Hej.
Co bylo tamto s Ashem? Vypadlo to vyhroceně.
Nepanikař, ale včera mě někdo unesl.
Cože?
- Hodili mě do auta. - Že…
Dali mi cosi přes hlavu a tak. Snažili se mě vyděsit.
Někdo od Ashe?
On tvrdí, že ne.
A ty mu věříš?
Nevím.
- Takže k Ashovi asi nepůjdeš. - Ne.
Půjdeme spolu.
Odpočívej, poutníku.
- Díky. - Není zač.
Znovu díky, žes Tori dovedl domů.
Hele, říkal jsem ti, že dostane rozum a uvědomí si, koho z nás potřebuje víc.
No tak.
Přidej to na seznam toho, co jsem jako rodič nezvládl.
Sebelítost? Od tebe?
- No jo. - Brzdi.
Sebeovládání? Od tebe?
Proč se tu schováváš?
Potřebovala jsem pauzu od toho exhibování.
Chápu.
Nemluvila jsi dole se Samanthou?
Udolala mě.
- No vida. - Bylo to fajn.
Něco ti povím.
Ten Ashe jí nějak přerostl přes hlavu.
Jo, myslím, že jsme na tom všichni stejně.
I když vím, co je mezi nima špatně, pořád jí závidím.
Sam? Fakt?
To, jak ji uhání.
Tu vášeň.
Nevím, prostě mi došlo, že je dost dobře možný,
že po mně už nikdy nikdo toužit nebude.
Promiň, na sebelítost jsem tu já, ne?
- Plácáš nesmysly. - Jo?
Jo. Víš proč?
Není tady ani jeden chlap, co by si tě v těch šatech nevšiml.
- Vážně? - Jo. Třeba já.
Vážně?
Jo.
Panebože.
Pojďme sem.
Jo.
Tak pojď.
Paneb…
Tak to je… Ty o nich víš?
- Ne! - Pojď.
- Já… - Jo, ty… Já…
Coope.
Hej.
Skvělý šaty.
- Prošel jsi kolem nich? Jen tak? - Jo.
Nekoukli se na mě. Nemohli se přestat hádat.
Fakt se nesnášejí.
Bůh na tebe dává pozor.
No já nevěděl, že jsi věřící.
Říkej tomu, jak chceš.
Náboženství, spiritualita, manifestace, vitaminy.
Všichni něco potřebujeme, jinak…
Jinak co?
Jinak skončíš v zastavárně s kradenou baseballovou kartičkou svýho kamaráda.
„Tom Seaver.“
Chvíli potrvá, než ověřím pravost.
Tyhle věci se často padělají.
Já bych to ale potřeboval urychlit.
To zní spíš jako tvůj problém.
Jaký by asi bylo dělat práci, kde bys lidem sdělovala i dobrý zprávy?
Proč ten spěch?
Já myslela, že jsi zase na Wall Street a gambluješ s penzemi ostatních.
Už sem skoro nechodíš.
Snažil jsem se dát na tvoji radu ohledně toho vydírání,
ale skončil jsem v dodávce s pytlem přes hlavu, takže…
- A přesto jsi tady. - Jak to myslíš?
- Někdo tě chtěl vyděsit. - A zabralo to. Bojím se.
Kdyby tě chtěli zabít, tak by to udělali.
- To mě má utěšit? - Hele.
Pro ty lidi jsi nebezpečnej jenom teď, kdy jsi ještě nic neudělal.
Jakmile ale něco způsobíš, staneš se nedotknutelným.
Tohle je tvoje chvíle. Třeba už znovu nenastane.
Vezmi to do svých rukou. Zařiď si, abys byl nedotknutelnej.
Jinak…
budou mít navrch.
Určitě?
Plus minus.
Na to ale nemůžu vsadit život.
A co asi tak celou dobu děláš?
ZASTAVÁRNA ZLATO – STŘÍBRO – MINCE
Hej, Rocco. Můžeš na moment?
Hej! Zmrde! Co ode mě chceš?
Jste normální? Mám obědovou pauzu.
Pardon. To je omyl.
Chceš si to se mnou rozdat?
Hele, bylo to nedopatření.
Jestli vystoupíte, tak rok budete chcát jenom v sedě.
- Slyšíte? - Jo.
Promiň.
V poho. Prostě pro jistotu.
Můžu si ji nechat?
Jasně.
Ellen! Mám křeč!
Ellen!
Pomoz mi!
Nejsem blázen, ale měly by se dávat pokuty,
když mají hosté bílé uniformy. Co to je za hloupost?
- Nerad to říkám, ale má pravdu. - Díky.
Když si zapnu zápas s Knicks a hrají v té světoznámé aréně,
chci je vidět v bílém.
Chci snad moc?
A když jsou hosté, tak ty asociace…
- Ježíši, Eleno. - Opatrně, Coope.
Ať ti nerupne v zádech.
- Co chceš? - Půlku z prodeje kartičky.
Mělas zavolat.
- Já volala. I psala. Hodněkrát. - To je asi pravda. Promiň.
- To vypadá jako začátek výmluvy. - Prodej kartičky potrvá.
- To snad ne. - Je to něco speciálního. Ověřují pravost.
A ty sis nezjistil, jestli ji prodají,
než jsme to celý naplánovali? Šlo vzít něco jinýho.
Vůbec mě to nenapadlo.
To jsi celej ty, Coope.
Kritika. No dobře.
Peníze budou. Ano?
Dáš si pivo nebo něco?
- Musím jít. - No tak, zůstaň tady.
Co se děje?
Co? Nic.
Jenom mě napadlo, jestli tady nechceš pobýt.
- Myslíš, že tady chci pobýt, jo? - No co?
Brácha je tři týdny nezvěstnej a ani ses mi neuráčil ozvat.
Zatím jsi udělal jenom to,
že jsi svýho kámoše nechal zmrazit peníze
a že jsi mě dokola odmítal, i když jsem pro nás měla kšefty,
který jsem potřebovala.
Tak myslíš, že tu chci pobýt?
- Eleno… - Běž někam.
- No tak. - Ne.
Jestli si připadáš sám, tak s tím projednou něco udělej.
Místo toho, abys ostatní stáhl s sebou.
Bailey Russell, prosím.
Jistě, přepojím vás.
Jistě, pane.
Ahoj, Coope.
- Co tady děláš? - To, co ty ne.
Jackovi to neříkej. Tvá kariéra tím skončí.
Pak už se nebudeš mít čeho bát.
Nazdárek.
Já se poseru.
Fakt. Každý naše setkání mě stojí majlant.
Ale vyjebat s tebou nebyl můj záměr.
Tím se všechno vyřešilo.
Nemusí nás to stát nic.
- Jak to? - Investici si necháme.
- Je ilegální. - Napůl.
To řekneš u soudu?
„Byl ten nelegální obchod vědomý?“ „Napůl.“
Jenže takhle by to bral jen jeden notoricky svévolný soud.
A jen jestli té Coopově verzi lze věřit.
- Lze. - Ještě něco.
Určitě jsou ty ostatní peníze, co spravujeme, nenapadnutelné?
Nebo chceme zkoumat každý dolar, který jsme přijali?
Protože to skončí v slzách a margin callech.
Velký kapitál je nečistý vždycky.
Je snad naše práce být morálním arbitrem a posuzovat, kdy je to v pořádku a kdy ne?
Dobrá připomínka.
Zdá se mi, že sis to nějakou dobu promýšlela.
Coop mi o tom OFACu řekl už dřív,
- ale mně… - To jsme zašli mimo…
- Nech mě mluvit. - Zachraňuju ti flek.
To od tebe nechci.
- Končíš. - Jacku.
Cože?
Řeklas, že jsi to věděla. Jak dlouho? Den? Týden?
Dáme ti odchodné.
Odejdi. Hned.
Za všechno můžu já.
Tebe vyhodit nemůžu, ne, Coope?
Ono jí to prospěje. Je šikovná.
Akorát neměla žádnej vroubek.
Postaví se na nohy a nebude v tvým ohavným stínu.
- A to je celý? - Co?
Vzal jsi to mnohem líp, než jsem čekal.
Jo.
Jo, taky mě to překvapilo.
Ještě nedávno bych ti dal co proto
a zajistil, aby tvoje fotky visely v kanclech odtud až do Pekingu.
A teď?
Už na to kašlu.
Vrátila se mi rakovina. Jo, doktoři mi ji našli v prostatě.
Šíří se jako oheň.
To mě mrzí, Jacku.
Jo, mě taky.
Ale člověka to přiměje k zamyšlení nad spoustou věcí.
Hlavně nad tím, za co stojí bojovat.
Uděláme následující.
Ty peníze vrátíme.
Následky vyřeším interně.
Nikdo zvenčí se to nemusí dozvědět.
- To si nezasloužím. - Nedělám to pro tebe.
Nebo možná. Nevím. Možná jo.
Ježíši, Jacku. Hele…
Jo. Coope.
Myslím, že na tebe bude čekat velice nebezpečný a naštvaný klient.
Jsi připraven?
Nevím.
Ale čert vem klienta, Cricket tě bude chtít narazit na kůl.
Jak tu díru zalepíš?
Udělám to, co vždycky.
Najdu těch 400 milionů sám.
Ono mi to prospěje.
Aspoň ráno vstanu a budu mít za co bojovat.
Moc mě to mrzí, Jacku.
Jo, asi si to zasloužím.
Já ale nemyslel kvůli těm penězům.
Ani já.
Někdy bychom měli zajít na squash.
Jo.
Liv to odnesla a cítil jsem se provinile. Trochu.
Dal jsem jí možnost, aby byla za hrdinku, ale ona radši riskovala.
Věděl jsem, že to zvládne, ale začal jsem přemýšlet,
koho ještě kvůli mně potká trest.
Při odchodu od Baileyho jsem si připadal lehčí.
Podle Lu to byl asi ten trumf, co jsem měl zahrát.
Jestli vyhraju, ukáže až čas,
ale v té chvíli jsem věděl, že jsem přestal svůj život jen bezmocně sledovat.
Ahoj.
Ahoj, dneska je svátek, o kterým nevím, nebo…
Nejspíš jo. Zalkinovi ty práce odvolali.
Noční můra končí.
Jo, je to překvapení. Budou mi muset zaplatit.
A mí kluci stejně budou rádi,
že už s tou ženskou nebudou muset nic řešit. Je to s ní těžký.
Co je? Já myslel, že budeš mít radost.
To mám, jo…
Mám.
Za tamto na příjezdové cestě se fakt omlouvám.
Vybila jsem si na tobě potíže, co s tebou nesouvisely.
Fakt?
Jaký potíže?
Kde začít?
Rozvedla jsem se. Pak mýho ex zatkli za vraždu.
Vyhodili mě, protože jsem praštila kámošku.
Dcera odmítla vysokou.
Stárnu dost alarmující rychlostí
a jsem tak plná agresivity, že se stávám nebezpečím pro společnost.
Měli by mě odvézt a strčit do vypolstrované cely.
Takže jsi sama, jo?
Bože.
Takže jsem…
- Říkej. - Nic, akorát jsem… No…
Nevím, jestli mi ještě funguje tělo.
Možná to bude trvat.
Všechno
chce trpělivost
a možný je všechno.
Ahoj.
Celá záříš.
Jo?
Asi ze štěstí, že jsi doma.
Já potkala Miguela.
Přišlas domů dřív?
- Byl půlden. Jo. - Bože.
- Přijde mi fajn. - Bože.
Má trvalou, nebo to má přírodní?
Prosím tě, Tori.
Ale vážně.
Jsem šťastná, že jsi doma, i když mě mučíš.
Já vím, mami.
Budeme toho Miguela vídat častěji?
Asi jsem na mladší.
Aha. Jasně.
- Čau. - Čau.
Takže, jak moc špatnej nápad to je?
To brzo zjistíme.
Tak či tak to skončí dneska.
- Nemohl bys to rozvést? - Prozradil jsem Jackovi původ těch peněz.
- Nemůžeme tam jít. - Hele, policii to nenahlásí.
Prostě to vrátí.
Víš? A neudělá ani to, dokud nenajde jiných 400 milionů.
A až je najde?
Ashe si najde jiný místo, kde bude investovat beze mě.
Aha, tak s pytlem přes hlavu tentokrát skončíme oba.
Podle mě ne. Asi…
Řekl bych, že mluvil pravdu, že s tím neměl nic společnýho.
Chceš jet domů?
Je to můj průšvih.
Nemusíš tu být.
Děláme spolu byznys, Coope.
Tak půjdeme spolu.
- Určitě? - Ne.
Prostě si popovídají čtyři chlapi.
Pohoda.
To dáme.
Co je?
Ani nevím, kolikrát už jsi to říkal.
Jednou se trefit musím.
Pánové, právě včas.
- Super! - Dobrá nálada?
- Štěstí je volba. - Čau.
- Nastavení mysli. - Přesně tak.
Pokecejte si spolu, jídlo je v jídelně, něco si dejte.
Sraz v obýváku.
Tak jdeme jíst.
Kde je personál?
Všechny poslal domů.
Říkal, že chce, abychom byli sami.
Je úplně v háji.
Přijde mi spokojenej.
Právě přešel z koksu na ketamin, takže…
Držte si klobouky. Bude to jízda.
Čau. Chcete taky?
Mám prášek, jestli vadí jehly. Nevíte, o co přicházíte.
Aspoň si nalejte pití.
Mně stačí tohle.
Dobře, kámo. Jo.
Takže, celá ta věc se Sam…
Do prdele se Sam. Ježíšikriste.
Takových ženských je.
Hlavní jsou dobří kámoši.
Bál jsem se, že Westmont Village bude klišovitá komunita,
kde po sobě všichni pokukují a zjišťují, kdo má větší barák,
dražší auto a nejlepší šperky.
Ale v tom případě bys vyhrál.
Nevadí mi se nad tu hru povznést.
Vy jste fakt dobří lidi. Vážně.
Delilah i mě jste mezi sebe vzali s otevřenou náručí.
Vím, že se neznáme dlouho, ale je mi ctí vás považovat za kámoše.
A kamarádi jsme i v byznysu.
Pravda.
Což mi připomíná, že vás musím dopředu varovat.
Právníci do mé banky musejí poslat finance.
Musíme založit revolvingový úvěr,
abychom z něho mohli krmit tým, co zařídí tu expanzi.
Takže potřebuju, abyste v tom svým byznysu co nejdřív vyprali ty prašule.
Jaký prašule?
Hele, já nesoudím. Co je trocha praní peněz mezi přáteli?
- Jde o pár set tisíc, všichni to známe. - Já ne. O čem to sakra mluví?
Promiň. Já myslel…
On to nevěděl?
- A sakra. - Hele, tohle je nedorozumění.
Tak mi to vysvětli.
No, nelegálních 600 tisíc, co procházejí tvojí firmou,
- mi nezní jako nedorozumění. - Barney, mluv.
Moment, když to nebylo pro Nicka,
komu jsi ten šek dal?
Sklapni, Ashi.
Coope! Moment. Cože? Vy oba?
Vy jste přes posilku prali prachy?
Hele, byly to jen účetní čachry.
Bylo málo pohledávek a Coop měl peníze, který nechtěl do účetnictví.
Šlo o jednorázovku. Dvě mouchy jednou ranou.
Barney mi pomáhal s daněma po tom fiasku u Baileyho Russella a…
Proč jste se nezeptali? Pomohl bych vám.
Protože o nic nešlo. Byla to rychlovka.
Počkat.
Tak proto jsi mě odrazoval od Ashe?
Ne, to s tím vůbec nesouvisí.
Takže jsi mě chtěl připravit o expanzi, jen aby sis zachránil krk?
Seš debil, Barney?
Do prdele.
- Do prdele. Bože. - To nepůsobí dobře.
Hele, jsme kamarádi. No tak.
- Zklidníme se. - Brácho.
Vyděláme spolu balík.
Jasně.
Ne.
Nevyděláme.
Je konec.
Co…
- Co tím myslíš? - Je vhodná chvíle?
Z Baileyho ti vrátí peníze. Vědí, že jsou tvoje a že jsi na OFACu.
A to vědí jak?
Protože jsem jim to řekl.
A kurva.
Ty seš fakt ubožák.
Do tvýho investičního světa jsem ti položil červenej koberec,
a ty to sabotuješ?
Napravíš to, Coope.
To nejde.
Takže děkuju za tohle.
- Odcházím. - Ne. Hej. Ty to napravíš, Coope!
Napravíš to!
Myslíš, že se mnou můžeš vyjebat? Vím, kde bydlíš ty i tvá rodina.
- Cos to řekl? - Co? Myslíš, že máme pravidla?
Prober se!
Když mi sáhneš na živobytí, čekej následky.
Děláš si prdel? Vyliž si. Já tě zabiju.
- Slyšíš? - Ne, Coope!
- Zabiju tě. Zmrde. Vyhrožuješ rodině? - Ne!
- Čuráku. - Chceš mě zabít, jo?
- Chceš mě zabít? - Prosím tě, Coope.
- Tak pojď. - Hej!
- Pistole?
Zabij mě.
Říkals, že mě zabiješ, tak mě zabij.
Netušíš, s kým si zahráváš.
Prosím tě, Ashi. Všichni se uklidníme.
- Já klidnej jsem. - Dobře.
Jsem úplně vyklidněnej.
Ty couvni, hvězdo.
Nedělej to, kámo.
Je to blbej večer pro všechny.
- Prostě klid. - Drž prosím hubu, Nicku.
Měl jsem tě za přítele.
- Vážně? - To sis nepomohl, Coope.
Vyhrožuješ rodině…
Kurva!
Sakra.
- No tak. - Na něj!
Vezmi tu zbraň!
Nicku.
Přestaň. Prosím tě. Na mě ne!
Krucinál!
Čuráci!
Vy sračky!
Panebože!
Je mrtvej.
Překlad titulků: Karel Himmer