Na, bent jau galima džiaugtis, kad atsitrenkei į stovinčią mašiną.
Kaip dėl vairavimo apsvaigus? Yra kokia galimybė šito išvengti?
Nežinau, kas teisėjas, bet dauguma griežtai vertina vairavimą apsvaigus.
Tai pirmas jos nusižengimas, tad ginsimės, kad tai – viešosios tvarkos pažeidimas.
Atimtos teisės, paskaitos apie alkoholio žalą, visuomenei naudingas darbas.
O yra kokia nors galimybė, kad tai nepatektų į jos duomenis?
Pasistengsiu, kad nepatektų.
Jei atvirai, būtų paprasčiau, jei rudenį ji išvyktų į koledžą.
Ar jos atsisakymas mokytis Prinstone – jau patvirtintas?
- Bijau, kad taip. - Šūdas.
Jėzau Marija.
Atsiprašau, ką?
- Nieko. - Gerai.
Klausykit, Torė yra gera mergaitė, neturėjusi jokių problemų.
Padarysiu viską, kas įmanoma.
Ir viskas? Mes nieko negalime padaryt?
Ikiteisminis posėdis numatytas trečiadienį 15.00 val.
Dažniausiai jo metu pavyksta susitarti.
Viskas bus gerai, bičiuliai. Pažadu.
Žinoma, tam prireiks nemažai pastangų,
manau, visi turėtume tai suprasti.
Absurdas.
Aš tik norėjau patraukti mašiną, kad netrukdyčiau.
- Manai, tai yra absurdas? - Mel.
Ne, ji neprisiima atsakomybės už savo veiksmus.
O kaip tavo veiksmai?
Dabar kalbam ne apie mane.
Buvai blaiva, kai nusprendei išlaistyt šūdus kaimynams?
Ji tokia veidmainė.
Ne, nieko panašaus.
Ji yra tavo mama ir nerimauja dėl tavęs, aišku?
Jei ir galėjai reikšti mums pretenzijas,
šią teisę praradai po to, kai padarei tai, ką padarei.
Apgailestauju, jei tau atrodo, kad tai nesąžininga,
bet dabar, jei atvirai, man nusispjaut, kas yra sąžininga.
Dabar man svarbu pasirūpinti tavim,
nes tu pati šito negali padaryti.
Eik ir palauk manęs kieme.
Netrukus išeisiu ir nuvešiu tave į mokyklą.
Nenoriu, kad dalyvautum teismo posėdyje.
- Atsiprašau dėl jos. - Nereikia. Neatsiprašinėk.
Aš viską sutvarkysiu, pažadu.
Bet manau, kad būtų geriau, jei posėdyje dalyvautų Kupas.
Aš esu jos mama.
Mel, tai smulkių ieškinių teismas,
o kalbos apie tavo suėmimą turbūt jau pasklido.
Paprasčiausiai nereikia drumsti vandens.
Kalbant apie tai,
bandau pasiekti, kad tavo problema būtų išspręsta be teismo.
- Puiku. - Tai įmanoma?
Jei nuoširdžiai atsiprašysi kaimynų ir pasirūpinsi teritorijos valymu,
yra šansas, kad byla teismo nepasieks.
Šiek tiek pastangų.
Nori, kad atsiprašyčiau tų šiknių? Na jau ne.
Gal tu juokauji, bliamba? Ji tau siūlo geriausią išeitį.
- Tai principo reikalas. - Dabar tau parūpo principai?
Atsiprašyk, ir viskas bus baigta.
Ket, jų šuo laksto, kur panorėjęs. Esu tikra, kad tai draudžia įstatymai.
Tai neatsakinga ir pavojinga. Jį gali nutrenkti mašina.
Jei šito nepadarysi, tai bus perkvalifikuota į nusikaltimą.
Ką?
Maniau, kad būsiu kaltinama dėl piktybinio žalos padarymo.
Jei žala viršija 1 500 dol., tai jau D klasės nusikaltimas.
Tiems žmonėms tokia suma yra tiesiog juokinga.
Be to, jie turi įrašą, kai atnešei jiems prie durų maišelį su ekskrementais.
Atsiprašau, apie ką ji čia?
Tai buvo šuns kakai.
Tad jie turi pagrindo kreiptis dėl tyčinės moralinės žalos padarymo,
jei kartais nuspręstų patąsyti tave po teismus.
Dieve. Tai juokinga.
Moralinės žalos? O kaip mano moralinė žala?
Ket, galėtum palikt mus minutėlei?
Gerai, pažiūrėsiu, kaip ten Torė.
Visiška beprotybė.
Gerai, kas tau darosi, bliamba?
- Nieko. - Nunešei jiems maišelį su kakais?
- Jų šuns kakais. Išreiškiau savo nuomonę. - Liaukis.
Normalūs žmonės šitaip nesielgia.
- Tai nenormalus elgesys, Mel. - Milijoną kartų jų prašiau,
kad sutramdytų savo šunį.
„Laikykit savo šunį savo kieme.“
O jie nekreipė į tai jokio dėmesio.
Jie žiūri į mane iš aukšto.
Jie privertė mane jaustis, lyg būčiau nulio vietoje.
Kaip dabar jautiesi?
Būtent. Privalai jų atsiprašyti.
Nuvešiu mūsų dukrą į mokyklą.
Tavo žiniai...
aš ne juokais dėl tavęs nerimauju.
Kuperiai tampa mano nuolatiniais klientais.
Na, ką galiu pasakyti?
Mel buvo sužavėta, kaip išsprendei mano bylą.
Taip. Na, šios dvi patenka į visiškai kitą kategoriją.
Į kokią?
Mel yra artima draugė, tad sąskaitos jai nesiųsiu.
Tu labai maloni.
Atsiųsiu ją tau, o mano honoraras ką tik pakilo.
Logiška.
Vis dar prisimenu kiekvieną tos dienos, kai gimė Torė, smulkmeną.
Kokia ji buvo lengvutė mano rankose.
Kaip skambėjo jos verksmas.
Koks buvo jos kvapas.
Kaip ji mojuodavo savo mažais pirštukais,
lyg diriguotų orkestrui, kurį tik viena girdėdavo.
Tą dieną daviau daugybę pažadų jai ir sau.
Per tuos ilgus metus daugumą jų ištesėjau, žinoma, keletą ir sulaužiau,
bet baimė, kad mano mažylė galėtų atsidurt už grotų, buvo neįsivaizduojama.
O didžiausia bėda buvo ta, kad aš negalėjau dorai pasikalbėt su ja
apie jos blogus pasirinkimus, kurių mano paties gyvenime buvo apstu.
Jei norėjau būt jai geru tėvu,
privalėjau ištaisyti savo klaidas.
- Labas. - Sveika.
Ačiū, kad įsileidi.
Asmeninis vizitas.
Reikia pripažinti, esu intriguota.
Tiksliau – sunerimusi.
- Nebuvau čia nuo... - Taip.
- Išgersi? - Ne, ačiū. Ilgai neužtruksiu.
Praėjusį kartą irgi taip sakei.
- Atleisk, aš nenorėjau... - Viskas gerai.
Nors dabar jie negali tavęs atleisti.
Pati nesuprantu, ką čia kalbu. Atleisk.
Nesuprantu, ko taip susijaudinau. Tai išgersi?
Jau klausiau.
- Tau viskas gerai? - Žinoma.
Na, galėjai tiesiog paskambinti, bet atėjai. Vadinasi, kažkas ne taip.
Nors negaliu nustot pliurpusi,
tavo vizito tikslas neduoda man ramybės.
Tomis Bernas tebedirba Beilio firmos Atitikties skyriuje?
Taip, Tomis tebedirba Beilio firmoje.
Kodėl klausi apie atitiktį?
Padaryk taip, kad jis pasidomėtų mano investicijomis į „Excelsior“.
Jis neprivalėjo to daryti. Investicijos nesiekė
- Klientų pažinimo kontrolės ribų. - Žinau.
Tad Atitikties skyrius neturėjo priežasties jų tikrinti.
- Taip. - Bet dabar,
kai pinigai jau pervesti,
o mudu pasirašėm didžiausią krūvą dokumentų,
prašai manęs, kad būtų pradėta...
- Teisingai. - ...tavo verslo patikra.
Tikrai nenori išgerti? Aš išgersiu.
- Iš tų pinigų nebus nieko gero. - Manau, tau reikėtų patylėti.
Galima atsekti per kelias tarptautines fiktyvias kompanijas, kad jie priklauso
- žmogui vardu Ouvenas Ešas. - Vis dar kalbi.
Kodėl negalėjai įsitempti manęs į lovą, kaip visi normalūs žmonės?
- Liv. - Jau kelius mėnesius nebuvau pasimatyme.
Turėjai visus šansus.
Ouvenas Ešas yra OFAC sąraše.
Bliamba, Kupai!
Užsičiaupk!
Viskas dėl Džeko?
Nori jį sužlugdyti?
Nes, turiu pasakyt, man tai nepanašu
- į smulkų kerštą. - Džekas čia niekuo dėtas.
Gal dėl manęs? Pyksti, kad neužstojau tavęs,
- kai Džekas tave atleido. - Tai irgi niekuo dėta.
Ne? Tada ką visa tai reiškia, po galais?
Aš tik noriu sąžiningai pasielgti.
Man atrodo,
- kad traukinys jau nuvažiavo, Kupai. - Galbūt.
Įpainiojai ir mane į savo jovalą.
- Klausyk, aš nežinojau... - Vėl.
...kad Džekas paskirs šį darbą tau.
- Kodėl? Kad dulkinausi su tavim? - Todėl, kad tau 28-eri,
- dėl Dievo meilės. - 29-eri.
- Ką? - Nieko.
- Paklausyk manęs... - Prašau, patylėk.
- Kas žino? - Ką?
Apie OFAC sąrašą. Kas žino?
Na, dabar žinai tu.
Žinau aš ir, supranti,
Jungtinių Valstijų vyriausybė.
- Nieko nesakysiu Tomiui dėl atitikties. - Liv.
Nori susigadint sau gyvenimą, kreipkis į ką nors kitą.
Tai praslydo pro akis, kaip tu ir tikėjaisi,
- tegul taip ir lieka. - Liaukis, Liv.
- Nustok kartojęs mano vardą. - Negali taip pasielgti.
Tai ne mano kaltė!
Tavo! Tai tavo kaltė.
Ir neturi jokios teisės versti mane tai daryti
tik todėl, kad tave ištiko sąžinės krizė.
Čia tau ne Meidofas. Ir ne „Theranos“ ar „Enron“.
- Niekas nenukentės. - Mes to nežinom.
Tai tik subjektyvus sąrašas,
kurį sudarė pakrikusi vyriausybė, neturinti ką daugiau veikti.
Atsipeikėk, Kupai. Tai Laukiniai vakarai.
Niekas nesidomi, niekam nerūpi.
Klausyk, esu buvęs...
tavo vietoje.
- Labai abejoju. - Reikia viską deramai išanalizuoti.
Įvertinti kompromisus, tiesa?
Ką esu pasiruošęs padaryti tam, kad atsidurčiau ten, kur noriu?
Žinoma, kai ten atsidursiu, aš to nebedarysiu.
Aš neberizikuosiu, nes jau esu ten, nebe čia.
Esmė ta, kad ten tu niekada nebūsi.
Nėra tokio dalyko kaip „ten“.
Visada būni tik čia.
Norėdama užbaigti šį pokalbį
apsimesiu, kad kalbėjai labai protingai.
Tu radai kelią sugrįžti, Kupai.
Nepaisydamas jokių sunkumų, ir niekas nenukentės.
Bet jei tu viską sugadinsi, nukentės ne kas kitas, kaip mes abu.
Aš prarasiu darbą ir savo reputaciją.
Galėsiu nešioti žuvį su bulvytėmis savo dėdės aludėje Čeltname.
O tau
gresia mažiausiai dešimt metų, jei visa tai išplauks į paviršių.
Net jei tau pavyktų išsisukti, kuo aš labai abejoju,
Džekas sunaikins tave ir tavo šeimą.
Tau teks ilgus metus bylinėtis ir sukišti advokatams visus pinigus.
Koks tikslas rizikuoti?
Man nusispjaut į sumautą Ouveną Ešą ar kas jis ten toks.
Aš rūpinuosi tavim
ir savim.
Jis yra blogas žmogus, Liv.
Tu prižiūrėk jį.
O aš prižiūrėsiu tave.
Jau buvo ruošiamasi statyti pertvaras, bet jie atleido savo dizainerį.
Jiems nepatinka išplanavimas.
Tad turi visišką laisvę viską perprojektuoti.
Bet šis baseinas turi likti čia.
Čia daugiausia tiesioginių saulės spindulių.
Nieko sau sklypas.
- Taip. - Žinau.
Kitą savaitę baseinas bus išlietas.
Na, bent jie taip pageidauja, nebent tau kiltų kokių nors problemų.
Ne, viskas gerai.
- Jam čia tinkamiausia vieta. - Puiku.
Pradedam darbus.
Taigi, kaip savaitgalis Hamptonse?
Lažinuosi, Ešas ten turi įspūdingą namą.
Buvo įdomu.
Kas yra? Maniau, kad judu pora.
Jis tiesiog...
Su juo nelengva.
Ir, suprantat, tiesiog dar nesu tam pasiruošusi.
Klausykit, man nelabai sekasi pasirinkti tinkamą vyrą.
Tad...
Tau teko daug išbandymų.
Niekas negali paneigti, kad Polas buvo šiknių šiknius.
- Siuze. Na... - Liaukis.
Juk tai niekam ne paslaptis.
Tik noriu pasakyt, kad dėl to, koks buvo Polas, tu negali šalintis vyrų.
Negadink sau gyvenimo.
Ešas yra Polo priešingybė. Šaunus vyrukas.
Ir seksualus.
Ir, supranti, niekam ne paslaptis, kad jis...
Jis turtingas?
Ji ne tą turėjo galvoje.
- Neaiškink, ką turėjau galvoje. - Tai ką turėjai galvoje?
Tik sakau, kad jis – gera partija.
Atėjau su taika.
Mūsų advokatas sakė, kada tavo advokatė patars tau
ateiti ir atsiprašyti.
Gerai, taip ir buvo.
Bet aš ir pati norėjau ateiti ir atsiprašyti.
Labai atsiprašau,
kad nuverčiau kilnojamąjį tualetą ir suniokojau jūsų pievelę.
Buvo vėlu, aš buvau suirzusi.
Pastaruoju metu man nelengva.
Sakykime, pasirodžiau ne iš pačios geriausios pusės.
Bet aš noriu pasitaisyti.
Žinoma, aš atlyginsiu visą žalą dėl sugadintos pievelės
ar kitų vietų, kurioms pakenkė šitos...
atliekos.
Na, ačiū.
Mes jau įvertinom patirtą žalą
ir atsiųsim tau sąskaitas už atliktus darbus, kai tik jas gausime.
Labai gerai.
Dar kartą labai atsiprašau.
Suprantu. Manau, mes visi norėtume tai pamiršti, tiesa?
Pasakei jai?
Sveika, Bri. Nežinojau, kad tu namie.
Klėjau.
Ką turėjai pasakyti?
Esame tavo kaimynai ir jaustumės daug ramiau,
jei išklausytum pykčio valdymo kursą.
Pykčio valdymo?
Mūsų advokato nuomone, tą pasiūlytų bet kuris teisėjas.
Beje, mes norime apsieiti be teismų,
nes rūpinamės psichine sveikata.
- Savo ar mano? - Ką?
Ką? Nieko.
Supratau, aš tuo pasirūpinsiu.
Būtume dėkingi.
Mano advokatas gali atsiųsti psichoterapeutų sąrašą, jei norėtum.
Nereikia. Aš pažįstu nemažai šio srities specialistų.
Esu licencijuota psichoterapeutė.
- Į sveikatą. - Ačiū.
Įsipilsiu dar kavos.
Manai, ji pastebėtų, jei mes išeitume?
Kaip sekėsi šį rytą su Mel ir Tore?
Visiškas jovalas.
Bet aš susitvarkysiu.
Mel viskas bus gerai?
Nežinau. Nėra teisinio precedento,
kad būtų nuverstas kilnojamasis tualetas ant išpuoselėtos kaimynų pievelės.
Na, jie to nusipelnė.
- Ali. - Iš tikrųjų.
Atsakingi suaugusieji nepila šūdo į savo kaimynų pievelę.
Kaltini mane.
Tau ten viskas gerai, mama?
Puikiai.
Žinai, aš čia truputį pasitaupiau.
Na, aš tau nemoku už nuomą,
be to, ir tėtis man paliko kažkiek pinigų.
Ne per daugiausiai.
Na, pagal tavo standartus gal ir ne.
Tai va, galvoju susirasti
- sau butą. - Galime dabar apie tai nekalbėti?
- Noriu būt atsakinga suaugusiąja. - Ne dabar, gerai?
Kas ir vėl negerai?
Nežinau. Ką tik mirė mūsų tėtis.
Dabar ne laikas priiminėti svarbius sprendimus.
Aš neprašiau tavo leidimo, Endi.
Ji jau išėjo?
Abejoju.
Mes atvažiavom mano mašina.
Ar ten Ouveno mašina kieme?
Greičiau!
Avarija!
- Šitos mašinos greitis... - Nelėk taip, mažiau.
Į priekį išsiveržė žalioji mašina. Apvažiavo kampą.
Žalioji mašina priekyje, lenda tiesiai į tunelį.
Labas! Aš tunelis.
Kas čia vyksta?
Lenktyninių mašinų šou. Atsiprašau, tau nenupirkau.
Šaunuolis, mažiau.
Taip. Netrukus tau reikės į remonto punktą.
Susipažinai su mano vaikais?
Taip, juk mašinos pačios nepavažiuos, tiesa, vaikai?
Maikai, ką atsakei, kai paklausiau, ar gali pavairuot mašiną?
Be problemų.
Be problemų. Jis prajuokino mane.
Taip, mašinėlės to paties modelio, tad gali nesibaimint, kad jie susipyks.
Nors galiu pasakyt, kad tavo mažasis vertina grožį.
O tu kažkokia suirzusi.
Ne, aš tuoj.
- Kur Esperanza? - Gerai...
Kol neįėjai ten, turiu tau kai ką pasakyti.
Esperanza, kas čia vyksta?
Ponia Samanta, aš jums skambinau. Jūs neatsiliepėt.
Persistengiau?
Taip, aišku, persistengiau.
- Tikrai persistengiau. - Tegul jie išeina.
Gerai, supratau.
O tu išeik kartu su jais.
Sem...
Negali taip įsiveržti į mano namus ir daryti ką nori.
Gerai, supranti, aš tik...
Po Hamptonso, supranti, pagalvojau...
Sustiprinti pastangas?
Taip, norėjau tave nustebinti.
Manęs nereikia stebinti. Man reikia erdvės.
Tai yra vienintelis dalykas, kurio negali man suteikti.
Gerai, nurimkim.
Aš rami.
Pasiūlyk dar kartą nurimti, ir pažiūrėsim, kas bus.
Žinai, neįsižeisk, Sem, bet daugumai moterų tai patiktų.
Gerai, na, tuomet eik ir susirask tokią, kol ta žuvis nepašvinko.
Atsiprašau, kad peržengiau ribą.
Žmonės, susirinkite daiktus.
Tai Ket atstovauja ir Torei, ir Mel?
Turėtum pradėt mokėti jai algą.
- Tau padėti, dički? - Ne!
Aš negaliu būt senas tėtis, Kupai.
- Per vėlu, bičiuli. - Eik šikt.
Pasakei Ešui, kad nesutinki su jo pasiūlymu dėl 5 proc.?
Ne visai taip.
Tai ką padarei?
Pasakiau Liv, iš kur pinigai.
Rimtai? Tau galvoj negerai?
Tai išsiaiškins Atitikties skyrius. Jis nesužinos, kad tai mano darbas.
Net jei taip ir būtų, jis vis viena apkaltins tave. Klausyk...
Aš čia truputį pasidomėjau.
Per pastaruosius dešimt metų Ešas buvo apklausiamas
dėl trijų žmonių, su kuriais jis turėjo verslo reikalų, dingimo.
Tas vyrukas žino, kaip pradanginti žmones.
Na, tai visai nesvarbu, nes, regis, problemų nekils.
Apie ką tu?
Beilio firma tuo nesidomės?
Jie negali sau to leisti.
Jei tai paaiškės, Kriket pasitrauks, o „Excelsior“ žlugs.
Gerai pagalvojus, tau tai būtų į naudą.
Tiesiog nesivelk į tai, Kupai.
Juk pats sakei, kad tas vyrukas turi dingt iš mūsų gyvenimo.
Taip ir yra, bet turime elgtis labai atsargiai.
Gerai.
- Kas gerai? - Gerai, tu atleistas.
- Ką? - Pats pasakei.
Jis yra pavojingas žmogus. Tau negalima turėt su juo reikalų.
O tau galima?
Aš neturiu tokio pasirinkimo, kaip tu.
Kalbi apie Greisės tėvą.
Taip, ji man aiškiai leido suprast, kai buvome Hamptonse.
Na, jai nereikėjo to daryt.
Ji rūpinasi tavimi ir yra teisi.
Ne, visai ne. Aišku?
Jei sutikčiau dirbti Kvonui,
jis spaustų mano kiaušus taip, kad maža nepasirodytų.
Labai vaizdžiai pasakei.
Be to, tu negali manęs atleisti.
- Tikrai? - Aš neturiu konfidencialumo sutarties.
Liepsiu Žmogiškųjų išteklių skyriui tuo pasirūpinti.
Nepasisveikinsi?
Feliksai! Kas per šūdas? Turi raktą nuo mano namų?
Galėčiau ir turėti.
Dabar viskas, kas tavo, priklauso man.
Žinai, kodėl nemėgstu daryti gera?
Todėl, kad kai kurie žmonės galvoja, kad gailestis yra silpnybė.
Ir tada jie įsivaizduoja, kad gali tuo pasinaudoti.
Viskas ne taip.
Tikiuosi.
Nes man nusibodo tavo melas.
Aš nemeluoju! Aš turiu pinigų.
Jei tu turėtum pinigų, aš jų irgi turėčiau,
ar ne?
Paaiškink man,
iš kur namų tvarkytoja gali ištraukti 50 gabalų?
Tiksliau, 65 gabalus.
Procentai užknisa.
Aną kartą grąžinau, ar ne?
Taip.
Vis dar nesuprantu, kaip tau pavyko.
Pinigus netrukus gausiu, Feliksai.
Gerai?
Pažadu.
Nesakau, kad tavim netikiu,
bet man patinka žinoti terminą.
Lauksiu iki savaitės pabaigos.
Nekils problemų?
Norėčiau dviejų savaičių.
Tada ir procentas didesnis.
Galėtum būti atlaidesnis.
O tu nenori būt atlaidesnė?
Juk žinai, kaip man patinki.
Nepyk, Feliksai.
Mes tik draugai.
Labos nakties.
Viena savaitė.
Tau neatrodo, kad ši pusė truputį aukštesnė?
Pamiršai man pasakyti, kad kalbėjaisi su Kupu?
- Turbūt išėjo iš galvos. - Jėzau Marija, Greise.
- Aš nerimavau dėl tavęs. - Tikrai?
Na, jis ką tik norėjo mane atleisti, tad...
Gerai.
Gerai?
Tik norėjau pasakyt, kad turi kitų klientų, Barni.
Žinai, tokių klientų, dėl kurių neteko atsidurt ligoninėje.
Na, tai...
Ne tai svarbiausia.
Tikrai?
- O kas? - Tu nori įsprausti mane į kampą,
kad man liktų vienintelė išeitis: dirbti tavo tėvui.
Argi tai būtų taip jau blogai?
Uždirbtum žymiai daugiau, nei uždirbi dabar.
- Aš uždirbu pakankamai. - Tikrai?
Uždirbi pakankamai, Barni?
Nes aš matau banko ataskaitas.
Ir balansą.
Tu ir aš, Greise, taip?
Argi ne taip mes sakome? Tu ir aš?
Bet dabar jau ne tik tu ir aš, tiesa?
Dabar jau tu, aš, du vaikai
ir dar vienas pakeliui, taip pat šis namas, šis miestelis.
- Man jų nereikia. - Bet tu juos turi.
Tai yra mūsų namai.
Tai yra mūsų gyvenimas.
Tu jį pasirinkai, kaip ir aš.
Tu nesupranti.
Tikrai?
Gerai.
Paaiškink, kad suprasčiau.
Ko aš nesuprantu?
Kas tokio baisaus dirbti mano tėvui?
Baisu ne tai, kad tektų dirbti tavo tėvui.
Baisu yra tai, kaip labai tu šito nori.
Tas kalės vaikas niekada manim netikėjo, bet tu tikėjai, o dabar nebetiki.
Barni.
Ką...
Paklausyk.
Tu labai klysti.
Girdi mane?
Aš labai nerimauju dėl tavęs, nes pastaruoju metu atrodai sutrikęs.
Žinau, kad buvo sunkūs metai, bet aš viskuo pasirūpinsiu, gerai?
Man reikia, kad tikėtum manim.
Gerai?
Gerai.
Stok. Stop ženklas.
Gerai, taip.
Reikėtų greičiau spausti stabdį, bičiuli.
- Atsiprašau. - Nieko tokio.
ELENA BENITEZ 13.30 VAL.
Gerai, Tore, susitinkam su tavim ir Ket lygiai trečią.
Išsikviesk pavėžėją prie mokyklos, gerai?
Nepaimsi manęs?
Galiu paprašyt, kad mane pakeistų, jei nori, kad vykčiau kartu.
Viskas gerai, girdi?
Torė susitvarkys pati. Nereikia komplikuoti.
Galiu pakartoti tai trumpiau.
Linija.
Jei ir toliau taip, aš gyva į teismo posėdį nenueisiu.
Pasistenk būt atlaidesnė, gerai? Tai didelė mašina.
Gerai? Prašau.
Raudonas signalas...
DEGANT RAUDONAM SIGNALUI SUKTI DRAUDŽIAMA
Mane jau ima pykinti, bičiuli.
Hanteri, kokio velnio? Nori mus užmušti?
Gal kuris nors iš jūsų nori pavairuoti?
Pala, tu netekai vairuotojo pažymėjimo dėl vairavimo apsvaigus.
Tavasis nebegalioja. O tu su visais ginčijiesi, kad sulauktum dėmesio.
Gal nutilsit pagaliau ir leisit man ramiai vairuoti, bliamba?
Gerai. Žalias signalas.
Parašyk žinutę, kai jau važiuosi į teismo rūmus, gerai?
Kupai! Labas!
Sveikas.
Graži mašina.
Taip. Nepyk, kad vis neprisiruošiau jos tau grąžinti.
Neišbrendu iš problemų šiomis dienomis.
Taip, žmogau, girdėjau. Apgailestauju.
Bėda viena nevaikšto, tiesa?
Tai jau tikrai.
Klausyk, noriu atsiprašyti
dėl savo grubaus elgesio paplūdimyje.
Manau, tie visi reikalai su federalais išmušė mane iš vėžių.
Pasirodžiau ne iš geriausios pusės ir tikrai nenorėjau tavęs įžeisti.
- Gerai. - Taip.
Nesuprask manęs klaidingai – laukiu, kol vėl grįši į vėžes.
Tas pasiūlymas tebegalioja.
Noriu aiškiai pasakyt, kas tai, girdi?
Tai pasiūlymas. Gali jį priimti arba ne.
Na, ačiū.
- Ir? - Aš jį apsvarstysiu.
- Gerai. Puiku. - Taip.
Pirmiausia reikia sutvarkyt Torės reikalus...
Taip, žinoma.
- Pasakyk, jei galiu kuo padėti. - Ačiū.
Tu nepasigailėsi, Kupai. Pažadu.
Tik tark žodį, ir liepsiu Demilui paruošti dokumentus.
- Žinoma. - Gerai!
- Gordis važiuoja į mados šou? - Pažįsti Gordį?
Taip, jis visad nužvelgia mane nuo galvos iki kojų, kai būna pas Niką.
Logiška.
Mados šou yra labdaros renginys, o Gordis yra rėmėjas ir privalo dalyvauti.
Nebūtų protingiau atiduoti visus pinigus labdarai,
užuot rengus tuos prabangius šou?
Logika ir filantropija – nesuderinami dalykai.
Nežinojau.
Gerai, einu vidun.
- Kameros? - Viskas gerai.
Tik pasitikslinu. Tas suaugęs vyras kolekcionuoja beisbolo korteles.
Vertingas beisbolo korteles.
Tu geriau žinai.
Gal būdamas ten paieškok ko nors geresnio?
Gerai, neturiu laiko ieškoti. Trečią val. vyks dukters teismo posėdis.
Man reikia gero laimikio, Kupai.
Daugiau jokių nesąmonių.
Ačiū. Papildomas spaudimas man tikrai padės, Elena.
Mudu su Gordžiu niekada nebuvom per daug artimi.
Kaip daugumos čionykščių vyrų, mūsų draugystė gimė
iš patogumo ir vienodų gebėjimų žaisti golfą.
Tuo metu, kai skyriausi, jis dirbo konsultantu Seule.
O Liza buvo išvykusi savo reikalais, kaip visada,
tad jis leido man pagyventi pas jį, kol ieškojausi būsto,
o tai reiškė, kad žinojau jo namų signalizacijos kodą, jei jis jo nepakeitė.
Tai buvo negražus būdas atsidėkoti
už jo gerumą, bet Elena buvo neviltyje, kaip, beje, eilinį kartą ir aš.
Liza buvo influencerė.
Kuo labiau didėjo jos sekėjų gretos, tuo ji gavo daugiau nemokamo šūdo.
Bėda su nemokamu šūdu yra ta,
kad galiausiai nebežinai, kur jį dėti.
Gražu.
Ji turi daugybę sekėjų.
Tu geriau žinai.
1967 M. „METS“ ŽVAIGŽDĖS BILAS DENEHIS – TOMAS SYVERIS
1967 m. „Topps“ išleista Tomo Syverio naujoko kortelė,
aukščiausios kokybės pagal PSA.
Tais metais Syveris buvo paskelbtas Nacionalinės lygos metų naujoku,
o po dvejų metų jis gavo Sajaus Jango prizą
ir padėjo „Mets“ pasiekti pirmąją pergalę Pasaulio serijoje.
Dabar ši kortelė kainuoja gerokai virš 300 000 dol.
Ir tik dėl sporto kortelių rinkos staigių kilimų ir nuosmukių ciklo,
kurį kursto vyrų vienišumas ir nostalgija.
Niekas neatspindi nelaimingo vidinio vaiko taip gerai,
kaip jaunystės laikų mėgstamiausio žaidėjo vintažinė kolekcinė kortelė.
Lieka tikėtis, kad ji savo vertę išlaikys geriau nei garsieji „ Beanie Babies“.
Jie grįžo. Greičiau dink iš ten.
Ką?
Liaukis.
Gal baigsi pagaliau vaidinti dramų karalienę?
Tu tikras šiknius!
Aš sukišau šimtą gabalų, kad paremčiau tavo suknistą renginį.
O mes net nedalyvausim jame!
Žinoma! Tau tik pinigai ir terūpi!
Tai sumautas labdaros renginys.
Aišku, kad man rūpi pinigai.
Mes į jį nespėsim. Gal baigsi vieną kartą įsižeidinėti dėl niekų?
Aš neįsižeidinėju dėl niekų, asile tu!
Tu ką tik pavadinai mane sena.
Grįžk į mašiną. Aš nevadinau tavęs sena.
Tik pasakiau, kad nesirengtum kaip 25-metė.
Esi tikras mados ekspertas!
Bet tu tikrai rengiesi kaip 25-metė!
Papų rodymas instagrame...
- Dabar dar ir papai. - ...nereiškia, kad esi mados ekspertė.
Tu niekada manęs nepalaikai.
Dieve. Ką čia paistai?
Aš tavęs nepalaikau?
Kaip manai, kas moka už tą nesąmonę, kurią tu vadini karjera, po galais?
Aš generuoju pajamas.
Šūdas.
- Kas yra? - Jie pykstasi.
Pajamas?
Už savo pajamas kabutėse nė sumautų batų nenusipirktum.
Gali ištrūkti?
Apie kokią karjerą tu kalbi, jei ji neatneša tau pinigų?
Kol kas ne.
Dieve.
Esi apgailėtinas žmogelis,
galvojantis, kad sąskaita banke gali padidinti tavo pimpį.
O tu esi viena iš milijonų pusamžių namų šeimininkių,
perki sekėjus ir išsidirbinėji instagrame,
desperatiškai bandydama tapti Gvinet sumauta Peltrou,
kai tavo vyrui tenka už viską mokėti, bliamba.
Manau, jie tik įsibėgėjo.
Gerai, bet tau patiko, kai aš kūriau karjerą.
Taip, nes tada mes dar dulkindavomės.
Tai čia šuo pakastas? Nori pasidulkinti?
- Per gerai apie save galvoji. - Ne. Puiku.
Vien pagalvojusi apie tai susijaudinau.
Tu nebuvai susijaudinusi nuo Obamos prezidentavimo laikų.
Buvo laikai, kai būčiau iššokęs.
Kai galėjau pasitikėti savo nugara ir tuo, kad keliai atlaikys šuolį.
Žinoma, tada būčiau privalėjęs iššokti.
Dabar privalėjau, bet negalėjau.
O tai, draugai ir kaimynai, yra geriausia vidutinio amžiaus iliustracija,
kokią tik galima rasti.
Gerai, dėmesio, do mažor.
Dabar la minor.
Dabar fa mažor.
Šaunuoliai. Ir sol mažor.
Gerai. Na, šito mokėmės jau ne vieną savaitę.
Dabar pasimėgaukim.
Penki, šeši, septyni, aštuoni...
AKORDŲ SEKA
Tęskite.
Ji grįš?
Užsičiaupk!
Dieve. Tu visiška kvaiša! Negaliu patikėti!
TORĖ: VAŽIUOJU Į TEISMĄ SUSITIKTI SU KET.
- Gali nebegrįžti! - Negaliu patikėt, kad vėluosiu.
Žinai, ką padaryk?
Palaukim dar tris valandas, kol pasidarysi sumautą šukuoseną!
Ko taip žiūri į mane, bliamba?
Tau patikdavo beisbolas.
Vesdavausi tave į „Mets“ rungtynes, kurios vykdavo Šei stadione.
Dieve, tu būdavai toks laimingas.
Kada paskutinį kartą vedeisi į rungtynes Hanterį?
Jo neliko, tėti.
- Ko neliko? - Šei stadiono.
Jie pastatė naują.
Daug ko nelieka, Endi.
Bet daug kas ir lieka.
Tėti.
Torė pakeliui į savo teismo posėdį, o kur esi tu?
Įstrigęs vonios kambaryje su pavogta beisbolo kortele.
Nereikia taip visko sumenkinti, gerai?
Ši beisbolo kortelė verta 300 000 dol.
O kiek verta tavo dukra?
Tai darau dėl jos.
- Dėl jų visų. - Kalbi nesąmones.
- Tėti. - Kada tau pagaliau bus gana, Endi?
- Aš esu turinio kūrėja! - Dieve!
Tau metas.
Tavo turinys niekuo nesiskiria nuo kitų tavo amžiaus influencerių.
Bet tik tu skelbi savęs pusnuogės vaizdo įrašus,
nemokamai naudojiesi prekėmis ir vadini jas nuostabiomis,
- kad gautum dar daugiau prekių. - Man metas.
Tada vėl vadini jas nuostabiomis. Tu nieko nesukuri.
Aš kuriu prekės ženklą, asile tu.
- Dėl Dievo meilės! - Kupai, kas vyksta?
- Esi kvaišų kvaiša! - Velniop, išeinu.
- Negaliu patikėti! - Užsičiaupk, bliamba!
Pritempei į namus visokio šūdo!
Gyvenam kaip sumauti kaupikai!
Pažiūrėk į tą mėšlą. Kas čia?
Čia yra svetainė. O ne sumauta spinta!
Kas čia, bliamba?
Neliesk mano daiktų, bliamba!
- Atiduok! Šiknius! - Čia tavo sumautas turinys!
Parodyk visiems, kokioje kiaulidėje gyvenam!
- Apsišik! - Pats apsišik!
Gal padaryk pasauliui malonę ir mirk nuo vėžio, gerai?
Patikėk, brangioji, palyginti su tavim vėžys yra smulkmena.
- Bliamba... Atiduok man tą šūdą. - Neliesk... Šūdas...
- Kaip tau pavyko? - Geriau neklausk.
Paėmei kortelę?
Važiuojam. Aš vėluoju.
Atsiprašau, kad vėluoju.
Gerai, visi susirinko?
- Taip, gerbiamoji teisėja. - Gerai. Pradedam.
Gerbiamojo teisėja, manau, mes visi norime to paties –
pripažinti nusižengimo rimtumą,
bet neleisti, kad jis sugadintų daug žadančią panelės Kuper ateitį.
Panelė Kuper pripažįsta, kad padarė siaubingą klaidą,
ir yra pasiruošusi prisiimti atsakomybę.
Norėčiau pridurti, kad ji nėra turėjusi jokių problemų,
yra pažangi mokinė, Meifildo lauko teniso komandos žvaigždė...
Mintinai moku tokias kalbas, p. Reznik.
Esu girdėjusi jų daugiau, nei jūs sakiusi.
Ką siūlote?
Pripažinti nusižengimą dėl nedėmesingo vairavimo, trims mėnesiams atimti teises
ir skirti 25 val. visuomenei naudingo darbo.
Tai būtų per švelni bausmė.
Kaip sakiau, ji yra geras vaikas.
Tai buvo nukrypimas nuo nepriekaištingo elgesio.
Panele Kuper.
Jūs suprantat savo nusižengimo sunkumą?
Taip, gerbiamoji teisėja. Padariau didžiulę klaidą.
Pati turiu dvi dukras, šiek tiek už jus vyresnes,
jos irgi yra pridariusios klaidų.
Pusmečiui atimtas vairuotojo pažymėjimas ir 50 val. visuomenei naudingo darbo.
Po to įrašas bus ištrintas.
Ačiū, gerbiamoji teisėja.
Jums labai pasisekė, panele Kuper.
Neverskit manęs to pasigailėti.
Gerai. Kas kitas?
Viskas gerai.
Neturiu nei ateities Nei šeimos medžio
Žinau, koks turėtų būti princas Ir mylimasis
Turėtų būti
Sveika, Ket. Tu sukūrei stebuklą Torei.
Nežinau, kaip tau atsidėkoti.
- Taip, na, dar per anksti dėkoti. - Kodėl? Kas negerai?
Ne, su Tore viskas gerai. Kalbu apie tave.
Jie kreipėsi dėl apsaugos orderio.
Apsaugos orderio?
Aš pas juos buvau. Pasakiau, kad už viską sumokėsiu.
Jų advokatas rado tą vaizdo įrašą, kai tu užsipuolei Sem.
Tai neturi nieko bendro.
Na, jie grasina kreiptis į Švietimo departamentą,
kad būtų panaikinta tavo licencija.
Dieve. Kas tiems žmonėms negerai?
Ką nors sugalvosiu. Paklausyk manęs.
Nežiūrėk į tą sumautą namą nė akies krašteliu. Nesiartink prie jo.
Pamačiusi juos, apsisuk ir eik kitu keliu. Girdi mane?
Neapsunkink visko dar labiau.
Gerai.
Nieko nelauk
Jei nori man ką nors pasakyti Nieko nelauk
Jei nori nupirkt man gėlių Nieko nelauk
Bliamba!
Dieve.
Arlai?
Dieve.
- Ką čia darai? - Nepyk, žinau, kad turėjau paskambinti,
bet girdėjau, kad patekai į bėdą.
Ten šuo?
Dieve.
Tai nutiko netyčia. Jis išdygo kaip iš po žemių.
Dieve, dabar jie pagalvos, kad aš jį nužudžiau.
Tai buvo nelaimingas atsitikimas, girdi?
Tu nieko nesupranti.
Aš kariauju su tais sumautais kaimynais
dėl jų šuns, būtent dėl šito šuns.
Todėl ir buvau areštuota.
Jie nė už ką nepatikės, kad tai buvo nelaimingas atsitikimas.
Man visiškos šakės.
Gerai, einu ir pasakysiu jiems.
Ne.
Kaip suprast „ne“? Jis negyvas.
Tu teisi. Jie apkaltins tave.
Turi kastuvų?
Dieve. Užspausk.
- Užspausk. - Dieve.
- Užspausk. - Tą ir darau!
Dieve.
Ar tu...
- Eik ir užsuk vandenį! - Gerai.
- Moki užsukti vandenį? - Ką?
- Moki jį užsukti? - Ne!
- Dieve. Pabandom. - Laikau.
Šūdas!
Negaliu patikėt, kad nužudžiau šunį.
Tu jo nenužudei.
Aišku, kad nužudžiau.
Dieve, kaip dabar užmigsiu?
Vis girdėsiu jo inkštimą.
Bet juk sakei Zalkinams, kad neleistų šuns laisvai lakstyti, tiesa?
- Na, taip, bet... - Taip, todėl tai jų kaltė.
Atrodo, kad kraustausi iš proto.
Neturiu jėgų užbaigti mankštą,
bei jei mane kas sunervina, galiu iškabinti šaukštu akis
ir sugrūsti jas į gerklę.
Vartoji ką nors?
Juk akivaizdu, kad ne.
Kodėl?
Hormonų terapija labai padeda odai. Tikrai yra iš ko rinktis.
Turėtum labiau savim pasirūpinti.
Tau jau kurį laiką kažkaip nesiseka,
gal būtent dėl šios priežasties susidėjai su Niku
ir galbūt dėl to trenkei man į veidą.
Trenkiau tau, nes tu skėlei man antausį.
Skėliau antausį, nes tau buvo pasimaišęs protas.
Nežinau, kas su manim darosi.
Susidėjau su Niku tik todėl, kad buvau išbarsčiusi save.
O po skyrybų apskritai save pamečiau.
O dabar...
Nežinau, kažkaip...
Atrodo, kad esu niekam tikusi.
Esi stipriausias žmogus, kokį man teko pažinti, Mel.
Aš rimtai.
Neįsivaizduoji, kiek kartų per pastaruosius metus norėjau tau paskambint,
kad paklausčiau tavo patarimo ar šiaip nuleisčiau garą.
Jaučiausi lyg tave praradusi.
Nenoriu prarasti savęs.
Dieve mano, aš užmušiau Arlą. Dieve.
Gerai, galim pakalbėt apie ką nors kita? Papasakok man apie Ešą.
Dieve.
Negaliu atsikratyti jausmo,
kad jis labai pavojingas.
Pavojingas ne todėl, kad yra šaunus ir seksualus.
Pavojingas todėl, kad galbūt yra ką nors nužudęs.
Jėzau, kas nors atsitiko?
Ne, žinai, ką? Aš ne...
Pati nesuprantu, ką čia kalbu.
- Gerai, kita tema. - Taip, na...
Esu našlė nusikaltėlė su dviem vaikais.
Nestatyk savęs į tokius rėmus,
antraip žmonės tik tai tavyje ir matys.
Kad ir kiek čia gyvensiu, tik tai žmonės manyje ir matys.
Tai tik tavo galvoje. Žmonės jau pamiršo.
Tikrai?
Aš buvau paskutinė.
Su tavim buvo sunkiausia.
Tau pasisekė, nes dabar man pakrikę nervai.
Taip, man pasisekė.
Liaukis, kai ryte ateinu, bent pasisveikink!
Kaip manai, ką aš darau, po galais?
Prekiauji sumautomis mašinomis!
Virtuvėje yra maisto, jei išalkai.
Kas yra?
Manau, kai kas nutiko mokykloje.
Tuojau grįšiu.
Aš vagis. Aš sėdėjau kalėjime, aišku?
Na, beveik puikus vakaras.
Taip?
Yra kiek nors šansų, kad vėl taptum mano sese?
Aš niekada nenustojau ja būti.
Na, gal grįši namo?
Grįšiu.
Labai neblogas filmas.
Taip.
Aš išsikraustau. Susiradau, kur gyventi.
Kaip suprast „susiradai, kur gyventi“?
Pasirašiau nuomos sutartį. Aš persikraustau.
- Tau išnuomojo butą? - Taip, Endi, įsivaizduok.
Aš išsikraustau.
Klausyk, Hanteris sako, kad kažkas nutiko mokykloje.
- Kas... - Na, mane atleido iš darbo,
bet tik po to, kai pati jį mečiau.
Regis, tu buvai visiškai teisus, Endi.
Džiaugiesi?
Gali taip neskubėti?
Ne, negaliu, nes jei neskubėsiu, tu mane atkalbėsi.
Man neramu, kad tu sielvartauji, ir tai...
Aišku, kad aš sielvartauju!
Jis buvo ir mano tėtis.
Jis mylėjo mane tokią, kokia esu,
ir niekada nevertė manęs jaustis nenormalia.
- Ali... - Dieve, aš tave labai myliu, Endi.
Bet kai pamatau, kaip tu žiūri į mane, kai parodau nors menkiausią emociją,
man atrodo, kad tu pagalvoji: „Jai ir vėl važiuoja stogas.“
Kai tu šitaip dėl manęs nerimauji, pradedu nerimauti ir pati,
ir tai tampa išsipildžiusia pranašyste...
nes kaip galiu tave įtikinti, kad man viskas gerai,
kai tu pats verti mane tuo abejoti?
Ką ir norėjau įrodyti.
Šūdas.
Palauk. Leisk, aš tave nuvešiu.
Išsikviečiau pavėžėją.
Ačiū, kad užleidai savo kambarį, Hanteri.
- Pasimatysim, bičiuliai. - Kur tu išvažiuoji?
Į platųjį pasaulį.
Ką?
Myliu jus, bičiuliai.
Ali, nagi.
Ali, tu turi man pasakyti, kur gyvensi.
Kodėl? Kad galėtum mane tikrinti?
Ar tai blogai?
Ne, nė kiek.
Myliu tave, Endi.
Tiesiog... Privalau gyvent savarankiškai.
Privalau sau įrodyt, kad man nereikia, jog vyresnysis brolis manim rūpintųsi.
Na, o jei man reikia tavęs?
- Palinkėk man sėkmės. - Sėkmės.
Aš paskambinsiu.
Greičiau. Važiuojam.
Išvertė Laima Banionienė