Inget av det här är nytt för dig, Coop.
Företagsrevision,
kommanditdelägarskap,
abonnemangsavtal,
investeringsförvaltningsavtal.
Standardvillkor och avgifter.
- Några frågor? - Allt klart.
Ursäkta.
Måste du svara nu?
Nej, det kan vänta.
Ursäkta.
Vi börjar undertecknandet.
Coop.
Välkommen hem.
- Vem hade anat det här? - Ja.
Morbror Charlie.
Jag vet en hemlighet om dig som du inte vet om.
Vilken hemlighet?
Hej... Elena.
Du har undvikit mig.
Det har jag inte gjort.
Jag har varit väldigt upptagen.
Är du upptagen nu?
Ja, det är jag faktiskt.
Du kan väl lägga undan dina snacks och släppa in mig?
Hej, vad gör du här?
Tja...
Jag hörde om din far.
Jag ville komma och se hur du mådde.
Jag mår fint, tack.
- Säkert? - Jag vet inte.
Du smyger väl inte runt mitt hus bara för att beklaga sorgen?
Nej.
Min vän Victoria ringde.
Du vet, hon som jobbar i huset vid White Birch?
Alltså, familjen är borta till måndag.
De öppnar sitt hus i Nantucket och tar henne med sig,
så huset är tomt hela helgen.
Jag kommer att vara bortrest österut hela helgen med början i morgon.
Österut? Vad betyder det? Kina?
Hamptons.
Owen Ashe har en tillställning och jag måste vara där.
Han vi gjorde inbrott hos? Varför måste du det?
Han utpressar mig.
Att åka till Hamptons?
Trevlig utpressning.
Ja, men på fullt allvar.
Vad fan pågår?
Han filmade mig i sitt hus.
- Vet han om mig? - Nej, och så ska det förbli.
- Varför sa du inget? - Jag ville inte oroa dig.
Vad tvingar han dig att göra?
Det är komplicerat.
Låtsas att jag är lika smart som du.
Jag investerar hans pengar ett tag.
Vita människor, alltså.
Ja, jag vet.
Så vad har hänt dig? Varför så bråttom plötsligt?
Chivo blev gripen.
Jäklar. För vad?
För att han var en idiot.
Grejen är
att din polare Barney sa att mina pengar är bundna.
Så jag måste låna borgenspengar, och så stack Chivo.
Tack för det, förresten.
Nåja, tro mig. Jag behöver pengarna lika mycket som du.
Men Nick lät Owen investera i sin rörelse,
och Barney kan inte röra några pengar förrän efter företagsgranskningen.
Jaha, så han som utpressar dig är skälet till att jag inte får mina pengar?
Jag gillar inte honom, tror jag.
Han vet att jag väntar, visst?
Orkar du verkligen med det här?
Du har nyss begravt din far.
Ja, det blir bra omväxling. Den här veckan har varit tuff.
Det blir bra för dig att få tid med Hunter.
Det är nog inte det som lockar.
Dottern.
- Delilah? - Delilah.
Där tar han sig kanske vatten över huvudet.
Vid påskmåltiden såg hon ut att vilja smeka av honom under bordet.
Det är därför den kvällen skiljer sig från alla andra.
Gör mig en tjänst och titta in till Ali när vi är borta, va?
Jag bör inte vara överbeskyddande, men...
Hennes far dog. Då ska man vara överbeskyddande. Jag går dit.
- Ja. - Tack.
Vad händer här borta?
De bygger en stenmur.
- Grannproblem. Fråga inte. - Okej.
Du, jag vill ogärna ta upp det nu, men,
jag fick inget underhåll denna månad.
Va?
Konstigt. Det borde kommit förra veckan som vanligt.
Jag kollade igen i morse.
Tja, jag har flyttat runt pengar.
- Kanske jag tryckte fel. - Ja.
Jag ska ta hand om det.
Titta här.
Men hej där.
- Ha så kul och ta hand om dig. - Jadå.
- Ja. - Hej då.
Klarar du dig?
Där jag irrar runt i mitt stora, tomma hus,
övergiven av alla mina nära och kära?
Om du vill uttrycka det så.
Ingen fara. Jag kanske till och med hinner skriva lite.
Det vore fint.
Hej då.
Hej då, karlar.
Hej då, mamma.
Älskar dig.
- Oj, alltså. Var är Barney? - Okej.
- Jag vet inte var fan han är. - Han kommer väl?
Inte mitt problem.
Vi åker hursomhelst.
- Oj. Ser man på. - Där har vi honom.
- Bättre sent än aldrig. - Stor helg, grabbar.
Tre amigos tillsammans igen.
- Och Grace! - Ja.
Vad i helvete?
Parkera inomhus, där ingen kan skrapa den, okej?
- Okej. - Uppfattat? Bra.
Oj, allvarligt?
Jag bad dig inte ge mig en Rolls. Det är uttröttande.
- Hej, läget? - Ingen orsak.
- Hej. - Hej, kompis. Läget?
- Grace. Jag är så glad att du kom. - Jag vet.
Ingen fest förrän den gravida frun är här.
Vilken trevlig över... Droskan väntar.
- Ja, nu åker vi. - Ja.
Du gillar att göra entré.
Jo, du,
jag missade en underhållsbetalning.
Jäklar, jag beklagar.
Ashes killar har vänt ut och in på allt.
Okej. Vet du när det blir klart?
Det kan ta en vecka, en månad. De är irriterande noggranna.
Fan också.
Din far... Ärvde du nåt efter honom?
Alltså, jag kollar bara alla alternativ.
Det där är inget alternativ.
Han hade en livförsäkring för min mamma och lite bundna medel för Ali.
Han trodde inte att han behövde oroa sig för mig.
Ironiskt.
Fråga: Undrar du nånsin
varför Ashe flyger oss dit allihop för hela helgen?
Partyt är inte förrän imorgon kväll.
Han tror nog att vi är vänner.
Han tvingade dig att begå finansbedrägeri för honom.
Du gjorde just detsamma för mig.
Det...
Det är sant, jag menar bara, de har gått igenom all bokföring.
Tänk om de hittar nåt? Du vet, tänk om...
Tänk om det här är nåt slags fälla?
Barney, det är bara en helg.
Försök koppla av.
Okej. Du har nog rätt.
Stjäl ingenting, bara.
Mycket moget.
Jadå. Så ska det se ut.
- Okej. - Tack.
Det ikoniska Haverford Estate var byggt
på ett hektar prima strandtomt i Sagaponack,
med drygt 900 kvadratmeters husyta med pool, trädgård och tennisbana,
allt byggt i den klassiska East End-stilen med träpanel...
...tills Owen Ashe köpte det för 12 miljoner dollar
och spenderade 12 till på att riva ner och bygga om det i den tidigmoderna stil
han hoppades skulle vara till lags för Charles Gwathmey och Norman Jaffe,
och som kör över gamla kommunala förordningar
och strandskyddsföreskrifter i processen.
Vare sig man kör dit eller flyger dit,
är det inte enkelt att ta sig till Hamptons,
så lika bra att ha ett ställe som gör det värt besväret.
Hej! Välkomna.
Hur gick resan hit?
- Finfint. - Jaha?
- Tack för helikoptern. - Självklart.
Trafiken i Hamptons är för hemsk.
Läget, broder? Kul att se dig.
- Dig med. Välkommen. - Hej.
- Coop, glad att du kunde komma. - Hej.
- Självklart. - Ja.
Hej, Hunter. Allt väl?
- Pappa, nej. - Okej.
Kom, jag visar dig huset.
Mini-Cooper ligger bra till, va?
Okej.
Känn er som hemma, se er omkring, ta ett dopp i poolen, hur ni vill.
Hej, Hunter.
Imorgon kväll är huvudeventet.
Några vänner kommer hit, inget stort.
Men ikväll har jag planerat en fin middag bara åt oss.
Min vän kocken Nicholas är här.
- Han badar i Michelin-stjärnor. - Ursäkta mig,
men kan nån visa mig till närmaste toa?
Mitt bäcken är som en schweizerost.
- Anka. - Ja.
- Allt väl? - Följ mig.
- Kolla in utsikten. - Ja, visa mig.
Ja.
- Fasen. - Huset måste ha kostat en del.
- Ja, lika bra att satsa stort. - Det är stort.
Jag gillar honom.
- Coop? - Hej.
Hej.
Tråkigt att höra om din far.
- Tack. - Hur är det med dig?
Förlåt... Får jag ens fråga?
Glöm det, förresten. Jag...
- Förlåt mig. - Det är okej.
Jag mår bra. Tack.
- Gör du verkligen det? - Goda nyheter.
Teamet är klara med översynen av Nick's Strong Ass Gyms
och vi är redo att fullfölja.
Ja!
- Oj jäklar! - Polarn!
- Hur känns det? - Det känns bra.
Så vad händer härnäst?
Vi börjar konsolidera, absorbera kontorssystem,
redovisning, bokföring, ut och in, allt.
Då har vi alla system i ordning när vi skalar upp.
Vänta lite. Vi har inte diskuterat nånting av det där.
Vi kan inte bara lämna över alla våra kontroller till dig dag ett.
För 30 miljoner dollar bör jag väl få lite insyn, eller hur?
Visst, men insyn och kontroll är inte samma sak.
Varför vill du att Nick står för löner, förmåner och ansvar
för en hel organisation när jag har infrastrukturen klar?
För att det är Nicks rörelse.
Coola ner dig, Barney. Vi är ju på samma sida.
Det är okej. Han gör sitt jobb.
Hör på, din kärnkompetens är förmögenhetsförvaltning.
Min, att driva företag.
Och om du är villig att ignorera effektivisering
på sjusiffriga belopp...
...måste jag undra varför.
Kom igen, Barney, nu samarbetar vi.
Och jag vill inte att du slösar med tid på bokföring
när du borde vara ute och få Brandes-imperiet att växa.
Jag får kopia på alla finanser.
Självklart. Det är ju din show.
- Full fart framåt. - Full fart framåt.
Nu slutar vi prata jobb.
Sam och jag har parmassage.
Så känn er som hemma, ha så trevligt.
- Vi ses lite senare. - Okej.
- Ha så kul. - Okej.
- Sådär ja. - Njut!
Jag visste inte att det bara var par här.
Då är väl jag din dejt?
Inte så länge.
Vänta bara. Jag skickar ut en signal att vi är lediga.
Inte för mig. Tack.
Säkert? Det finns många väldigt snygga tjejer här så här års.
Lägg av, jag har Hunter.
Ja, men det verkar inte som om vi får se mycket av honom.
Jag vet, men...
Skyll dig själv.
Hej, Mel, vad är det?
Hej, jo, vi är visst solo båda två den här helgen.
Vill du komma över och Netflixa och chilla?
Det heter inte så.
- Inte? - Nej, men jo, jag kommer över.
Varför viskar du?
Jag undervisar.
Gör du? Så varför svarade du?
- Jag trodde det var akut. - Nej, det är bara jag.
Fortsätt med dina elever. Ring sen.
Okej. Hej då.
Vad i helvete?
Oj jäklar. Förlåt mig!
Jag...
Jag beklagar.
De ser söta och oskyldiga ut,
men de ses som en invasiv art här.
De har fästingar som sprider sjukdom. De äter upp vegetationen.
De är faktiskt den vanligaste orsaken till bilolyckor här.
Faktiskt tog en kille från Sydafrika hit
typ 20 afrikanska lejon och släppte dem för att jaga rådjur.
Jag ogillar skjutvapen.
Självklart.
Förlåt, jag tänkte inte.
Nu går vi in igen.
Vad gör alla ute så tidigt?
De är mest ute för att se vilka andra som är här.
Är det vad vi gör?
Nej, vi bondar.
Din farfar stortrivdes här.
Hans föräldrar hade ett hus här innan Hamptons blev Hamptons.
- Hade de? - Ja.
Saknar du honom?
Ja, det gör jag.
Samma här.
Saknaden är mycket större än jag trodde.
Hur gammal man än är, är ens far alltid ens far, antar jag.
Kom nu.
Coop?
Bosley, läget?
Jag hörde att du förnedrade Jack och investerade stort i Bailey.
Ja, jag försöker bara tjäna mitt levebröd.
Vad var det där?
Det var Bosley.
Nu känner du honom nästan lika bra som jag.
Se om vår beställning är klar.
Visst.
- Coop? - Hej!
- Hej. Vilken trevlig överraskning. - Verkligen.
- Så du har ett ställe här ute? - Nej.
Jag bor hos en vän, bara.
- Trevligt. - Och du?
Jag har ett litet hus i Sagaponack,
nära Hedges, en bit från lanthandeln.
Trevligt.
Hur är det med Jack?
Jack är en kackerlacka.
Skulle överleva ett atomkrig.
Jag har tänkt ringa till honom,
men ärligt talat, vad ska jag säga?
Det finns inga färdiga manus för det.
Nej, det stämmer.
- Hur länge är du här? - Bara till imorgon.
Jaha. Så synd.
Tja, faktum är
att killen jag bor hos har ett litet party ikväll.
- Du borde komma. - Jag tror inte det.
Du känner nog faktiskt fler där än jag.
Sms:a detaljerna, så ger jag besked.
- Okej. Kul att se dig. - Okej.
Tack detsamma.
Vem var det där?
Det är en lång historia.
Om du ska äta alltihop, så gör det bara.
Ät bara. Vem lurar du?
- Owen. - Ashes advokat.
Jo, ursäkta allihop.
Inget att oroa sig för. Vi är strax tillbaka.
Helt jävla otroligt.
Ashe?
Samma jävla larv igen?
Jag har ju sagt att ni behöver husrannsakningsorder.
Ni har inget att anklaga mig för.
Ni försöker bara genera mig inför mina vänner.
Dra åt helvete med hela er jävla cirkus.
- Sänk tonen. Lugna ner dig. - Dra åt helvete.
- Vad tusan är det här? - Ingen aning.
Du kommer hit om och om igen med ditt självbelåtna flin,
- och försöker med... - Det är inte bra.
- Följ lagen bättre. - Jaså?
- Lagen? Jag bryter inte mot lagen. - Det lär visa sig.
Tror ni att jag bara tänker ta det?
Skit ner er.
Hör vad jag säger.
Du med ditt självbelåtna flin, stick härifrån!
Det här är rena jävla trakasserier.
Borde vi gå?
Vi bör nog vänta ett tag.
Och det är redan rätt fullt på uppfarten.
- Jag kan vara klar på en minut. - Det skulle jag vilja se.
- Nej, hör ni, ni kan inte lämna mig här. - Hallå!
Ursäkta, hör ni. De gör så här en eller två gånger om året.
Det blir aldrig nåt mer.
De vill väl hålla mig på spänn.
- Vad letar de efter? - De bara fiskar.
De gillar inte mitt yrke
och är sura för att jag inte bryter mot lagen.
Är du okej? Det hettade till där ute.
Ingen fara, tro mig. Det ingår i spelet.
Jag hotar med stämning, och agentens chef tvingar fram en ursäkt.
Och samma sak igen. När man når en viss rikedom
försöker de komma åt en på alla sätt.
Jag hoppas det inte var för svinigt.
Bara lagom svinigt.
Bra, precis vad jag siktade på.
Okej, så partyt börjar klockan fem.
Vi har gott om tid för en simtur eller en eftermiddagssiesta.
Jag ska byta om. Kommer du?
Nu kör vi!
Jag känner inte igen tonåringar längre.
Välkommen till min värld.
Jag menar...
...de borde skolka och röka på...
...eller hångla i föräldrarnas bil
eller lyssna på punkrock eller få en fånig tatuering.
Istället verkar de bygga på sitt cv.
De missar hela grejen med att vara ung och dum
och rusar in i vuxenlivet
som om det fanns en begravd skatt där eller nåt.
Inte alla.
Nåja, Tori är en smart tjej. Hon kommer att lära sig.
Jag är glad om hon pratar med mig.
Du kan väl sms:a henne och fråga om hon vill komma över och hänga.
Det vill hon inte.
Underskatta inte min dragningskraft.
Okej, ett med dig och poolen.
- Väldigt tilldragande. - Bacon, ägg och ost.
Okej, vänta.
"Bli med oss på en simtur!"
Okej, jag skickar.
JAG SKA PÅ FEST
Kom igen.
MEN TACK FÖR INBJUDAN
Hon svarar i alla fall. Ett framsteg, antar jag.
Du ser. Hon mjuknar.
Alla flickor behöver sina mödrar, och det är jag som säger det,
och du känner min mor.
Hur går det på Mayfield?
Hur så? Har de ringt dig?
Nej, varför skulle de det?
Jag bara frågar.
FBI städar inte efter sig, precis.
Förlåt.
- För vad? - Jag menade inte att snoka.
Nog gjorde du det.
Det är okej. Jag gillar det.
Gör du?
Jo, alltså...
Agenterna och allt det där,
du undrar säkert vad du har gett dig in på,
och om det inte vore bäst att sjappa.
Eller hur?
Nåt ditåt.
Först av allt, jag vill inte att du ska känna dig fast här.
Så om du vill åka härifrån låter jag nån köra dig,
men hoppas att du stannar.
Jag vill att du berättar sanningen.
Jag har inte ljugit.
Det är inte samma sak.
Sant, det är det inte.
Men fråga vad du vill.
- Jag har inget att dölja. - Okej.
Varför var FBI här?
De assisterar Interpol.
Okej, det klargör allt.
- Tack. - Okej.
Alltså, chefsagenten,
han jag skrek åt där ute, heter Mohler.
Den jäveln har försökt komma åt mig länge för nåt obskyrt maritimt brott.
Det är oviktigt för honom om jag är skyldig.
Enligt honom måste man vara skyldig till nåt om man är så rik som jag.
Nå, är du skyldig?
Jag tänjer på gränserna ibland, men det gör alla.
Men skyldig till ett brott? Nej.
Och när Mohler förflyttas,
vilket han lär bli när DeMille är färdig med honom, är allt det här över.
Det här är ett bra tillfälle för dig att berätta vad du egentligen gör.
Jag äger ett internationellt fraktföretag, som sagt.
Jag vet, men vad fraktar ni?
Vi fraktar allt möjligt.
Frukt, bilar, livsmedel,
mobiler, elektronik, maskiner, kläder, kemikalier, mikrochips...
Vapen?
- Ibland. - Är du en vapenhandlare?
- Va? Nej, nej. - Du sa nyss att du fraktar vapen.
Tja. Alla fraktar vapen.
USA fraktar vapen för över 250 miljarder dollar varje år.
Och du fraktar enbart för USA?
Hör på.
Man kan inte driva en så stor rörelse utan att komma på kant med geopolitiken ibland.
Våra allierade i fjol är våra fiender i år,
och vi gör så gott vi kan.
DeMille har jurister under sig för att se till
att vi alltid är på rätt sida lagen.
- Jag behöver dricka lite vatten. - Okej.
Ibland känns en kyss som motsatsen till en kyss.
- Jag bad inte om en. - Säkert inte.
- Hej, kompis. Vad är det? - Passar det illa?
Nej. Grace är i duschen, men kom in.
Vad är det?
Var det ett misstag att bli involverad med Ashe?
Jag vill ogärna säga "vad var det jag sa?"
- Det var ju FBI där ute... - Ja.
...och på honom verkar det vara vardagsmat.
Gymmet är mitt arv. För mina barn och barnbarn.
Jag får inte ställa till nåt.
Okej, när jag kommer tillbaka pratar jag med Burian och hans team.
Få se vad våra möjligheter är.
- Okej? - Okej. Bra.
Bra, bra.
Vänta, vem är Burian?
- Vår advokat. - Advokat!
Vi åt lunch på hans kontor nyligen.
- Visst ja. Jäklar. - Ja.
Det är för många att hålla reda på numera.
Jag vet.
Ge mig några dagar. Jag ska se om det går att backa ur.
Alltså, jag vill inte backa ur.
Vi talar ju om global expansion.
Jag vill bara veta vem vi har att göra med.
Man brukar kolla det innan man hoppar i säng med nån.
Nej, inte i NBA.
Okej.
Jag vet att jag borde ha pratat med dig tidigare.
Jag överreagerar nog. Jag vill bara veta vad vi har att göra med.
Vi såg nog nyss vad vi har att göra med.
Det är mycket pengar, Barney.
Okej. Jag ska börja gräva.
- Okej. - Tack.
Du måste fråga var de fick de här kakelplattorna... Jösses, nej!
- Barney! - Hej, Grace.
Tänker ni mula mig?
Nej. Vi tänkte bara reda ut det där med FBI.
Inga buggar på stranden.
Inte på mig.
Ni två har inte mötts formellt.
Luc DeMille, Andrew Cooper.
Mr Cooper, vi tänker att du och Owen är ett bra team.
Vi vill att det fortsätter.
- Vad menar ni? - Du förvaltar mer av mina pengar.
Och du får fem procent.
Alltså, det är svårt att lita på nån
som inledde relationen med utpressning.
Men du inledde den genom att stjäla från mig, visst?
Du såg en chans och tog den.
Liksom jag. Det var fult och dumt och ovärdigt oss båda.
Nu erbjuder jag dig nåt annat.
Det är bedrägeri.
Nej. Det är Wall Street.
Om man inte tänjer på reglerna hänger man inte med.
Håller FBI med om det?
Det är själva grejen, Coop.
Om FBI skärskådar mig så noggrant,
kommer de att skärskåda dig med.
Du förvaltar 400 miljoner åt mig.
Vi hör liksom redan ihop, eller hur?
- Så det är inte ett erbjudande. - Visst är det.
- Du kan säga nej. - Och vad händer då?
Prata med min advokat.
Det är inget erbjudande.
Jag kanske borde ha en egen advokat.
Prata med FBI själv.
Visst kan du göra det.
Men historiskt har sånt inte slutat väl för folk i vår bransch.
Är det en hotelse?
Ha så trevligt på partyt.
Vi går.
- Se på dig. - Hej.
Det här med FBI kanske var tur för oss.
- Jaså? Hur då? - Nick börjar få kalla fötter.
Nåja, varma fötter.
Men det är en chans att kunna bryta hans avtal med Ashe.
Och du kan få tillbaka våra pengar.
Det är sant.
Men det viktigaste är att få ut honom ur allas våra liv.
Han är problem.
- Jag trodde du skulle vara gladare. - Han erbjöd mig 5 %.
- Av vad? - Av allt.
- Räknar du på det? - Behövs inte.
Det blir 20 miljoner.
Affärsvinster oräknat. Men du sa väl nej?
Jag kanske inte har ett val.
Hur farlig är han?
Hej, vi tänkte dra och gå på ett party.
Ni är på ett party just nu.
Vi går till ett bättre.
Finns det droger där?
Inte så mycket som här.
Okej. Gå ni. Gör kloka val.
Du med.
Uber.
Varför såg vi det som en bra idé att avla barn?
Du får inte fullfölja det här.
Jag kanske blir tvungen.
Vi får tänka ut nåt. Vi måste.
Och till dess?
Till dess, min vän, äter vi, dricker och roar oss.
"För imorgon ska vi dö"?
Eller?
- Nej, så är det inte. - Det är så det slutar.
Det är så citatet slutar.
Det är ju bara dumt.
Hör ni. Smaka de här.
- Vänta. Vi har drinkar. - Nej.
De här är bättre, jag lovar. Mitt recept.
- Okej. Oväntat att den är lila. - Låt oss skåla. Okej?
För en ny början.
Okej.
- Oj. Den var god. - Visst?
- Vad är det i den? - Beluga Vodka.
Kostar 25 000 dollar flaskan.
Fläderbärssirap och lite citronjuice.
Och lite ecstasy. Ojsan.
- Va? - Bara lite.
- Lite grann. Kom igen. - Gosse.
Bravo.
- Jäklar. - Bravo!
- Vi följer hans exempel. - Okej.
- Botten upp. - Barney, polarn.
Cricket, hej.
- Du kom. - Ja.
- Wow. - Hej. Vänta lite.
Okej.
Är du glad att se mig?
Vad avslöjade mig?
Vi har mycket att dela med varandra.
Ja, vi har knappt börjat.
- Ursäkta. Tack. - Tack.
Skål.
Jag sticker härifrån.
Jag fick just veta min rumskamrat på Duke,
och det visar sig att hon är en modell med typ 200 000 följare på TikTok
och ambassadör för Rhode.
Jag är så avis. Du blir bjuden till de bästa festerna.
Jag vet.
Jag längtar så efter att komma härifrån.
Jag får typ vara ledsen, men inte för ledsen, du vet?
Min pappa dog, klart att jag är ledsen.
Är jag galen, eller helgalen?
Du är orättvis mot dig själv.
Och att bevisa att jag inte är galen gör mig galen.
Vad är preskriberingstiden för sånt?
När kommer alla att sluta behandla mig som Girl, Interrupted?
Och det är orättvist, för ingen är på Andy
för hur han sörjer eller inte sörjer.
Och jag ska säga en sak.
Jag struntar i vad folk anser, men min bror är en katastrof.
Din bror framställer sig
som en klassisk amerikansk alfahanne
som har lyckats med livet.
Och folk tror på det, för han är så bra på att sälja det.
Han är stilig,
smart, framgångsrik, snygg...
När han talar till en med sina ögon
och zoomar in på en bland många andra människor,
känner man sig som den enda personen i universum.
- Okej. - Med... Nej.
Min poäng är att det är en mask han visar upp för världen,
men under ytan är han bara en jättebebis med problem.
Och tragedin är att ingen märker det förrän...
Vad är det?
Känner du lukten?
Det luktar faktiskt skit.
Det är mina grannar.
De gör ett hämndbygge på grund av bråket med hunden,
och de ställde en bajamaja
för jobbarna precis vid tomtgränsen bara för att jävlas med mig.
Va?
- Har du pratat med dem? - Ja.
Det kanske var mitt första misstag.
Eller att jag samlade ihop hundskit på gräsmattan,
la det i en presentpåse och ställde den utanför deras dörr.
Så du har inte monopol på att vara galen.
- Jösses. De jävlarna. - Ja.
Vill du veta vad jag tror är ditt problem?
Ja, verkligen.
Du är inte galen nog.
Så, Owen Ashe...
Vad är det med honom?
Han slår mig inte som nån du skulle vara vän med.
Det är en helt förståelig reaktion
baserat på den korta glimt du fick av honom.
Jaså, det finns goda sidor?
Nej, nej, du har helt rätt.
Försiktigt.
Vi är mer vänskapliga bekanta.
- Okej, jag fattar. - Som vi är. Du och jag.
Okej. Jag tror inte att det är det vi är,
- eller hur? - Vad är vi?
Jag talar om när jag bestämt mig.
Håll mig underrättad.
- Hej. - Hej.
Jag ber om ursäkt. Jag måste prata med honom lite.
Verkligen? Vi har ett samtal här.
- Jag måste. - Ingen fara.
Vi ses i huset. Ingen fara.
Vi ses där.
Vad vill du, Grace?
Tror du att jag är en idiot?
Nej.
Jag gillar inte det du håller på med.
Jag vet inte vad du syftar på.
Du och Barney har nåt för er.
Vi har jämt nåt för oss. Han är min ekonomiska rådgivare.
Och hans klienter brukar inte betala med kontanter i en påse.
Han kunde ha jobbat åt min far.
Men istället det här.
Kontanterna var en engångsföreteelse.
Det ser illa ut, jag vet. Men det är ingen fara.
Okej.
Jag säger det igen, tror du att jag är en idiot?
- Vi har redan pratat om det. - Du!
Du fick honom nästan dödad förut.
Om du gör om det, dödar jag dig själv.
Han har tur som har dig.
Verkligen.
- Hej. - Hej.
Hur är det?
Vill du veta, eller är du bara artig?
Jag vill faktiskt veta.
Tja, låt mig se.
I morse mördade mannen jag dejtar ett rådjur mitt framför ögonen på mig.
Sen kom FBI och Interpol och hämtade alla hans hårddiskar,
så ja, jag mår utmärkt.
Men frånsett det, rätt bra helg, eller hur?
Vad är det med männen jag väljer?
- Du. - Nej,
jag menar bara att högst upp på listan
är den emotionellt otillgängliga exmaken till en nära vän.
Alltså, jag vet inte vad jag gör längre.
Alltså, skulle jag stå högst upp på listan?
Kom igen.
Om det är nån tröst är vi nog alla skadat gods på nåt sätt.
Tack, ingen tröst.
Jag väntade mig aldrig att känna mig så ensam i den här åldern.
Vännen, jag vet precis vad du menar.
Men du kom ur det där med Paul, visst?
Det var illa.
Men du kom ur det.
Du har det redan bättre.
Ge det tid, okej?
Du behöver bara hitta rätt en gång.
Gör jag ett misstag som dejtar Ashe, tror du?
Jag...
Kanske det.
Men du hänger ju med honom.
Ja, ta mig som varnande exempel.
Det är fint att kunna tala med dig så här.
Kom igen.
Allt var inte dåligt, eller hur?
Nej, det vet du.
- Vänta, vänta. - Okej.
Vänta, förlåt.
Förlåt, jag...
Vi borde inte göra det här.
Ja.
Jag försöker att inte komplicera mitt liv med sex längre.
Du har nog...
...rätt.
Alltså, det här med college...
Det kommer för tidigt.
Jag menar, vi vet ju ingenting om nånting.
Vi vet inte ens vilka vi är än, men vi...
...förväntas ta livsavgörande beslut om vilka vi ska vara.
Jag menar,
hur ska man kunna besluta vem man ska bli, om man inte ens vet vem man är?
Visst?
Vill du gå en våning upp?
Gärna.
Drick, drick!
Ja! Bra.
Tori, är det din Audi på uppfarten?
- Ja. - Tyvärr står du i vägen.
Jag måste komma ut.
Jag är strax tillbaka.
Jäklar.
Herregud.
Jösses, vad tung den är.
- Fan också. - Böj knäna.
- Vad ska jag annars böja? - Fan.
Okej, jag tror...
Jag ger upp.
- Det var ett tappert försök. - Nej, vi klarar det.
- Vi borde lägga av. - För sent!
Skit också.
Visst?
Spring!
Mel!
Jag är okej. Fortsätt springa.
Oj, skit också.
Vad i helvete?
Är ni galna?
Herregud.
Akta huvudet.
Tori?
- Ma'am! - Nej, snälla.
- Mamma? - Snälla. Vänta.
Tori!
Det är min dotter. Snälla...
Hej.
Ta mig hem, Coop.
Okej. Vi åker.
Akta trappsteget.
Jösses.
Jag måste ta det här. Ursäkta mig.
Hej.
Är allt okej?
Definiera okej.
- Vad händer? - Tori blev gripen.
- Va? - Ja, hon körde påverkad.
Du driver med mig.
Jag får inte hämta hem henne.
Bara en förälder.
Ali, jag är tre timmar bort. Ring Mel.
Alltså, lustig historia...
Det låter som ett återbud.
Jag är så ledsen. Jag måste åka hem.
Är allt som det ska?
Ja.
Jag ringer dig.
Jag kanske svarar.
Gör det.
Jäklar.
Hör ni, jag måste hem till Westmont.
Va, nu? Det är ju mitt i natten.
Jag vet. Tydligen har Tori och Mel blivit gripna.
Va?
Jag vill höra hur det gick till.
Tro mig, det vill jag med.
- Vad händer? - Oroa dig inte.
- Vem vill ha påfyllning? - Tyvärr.
- Beklagar, jag måste åka hem nu. - Va?
- Just nu? - Ja.
- Mår du bra? - Jadå. Det är en familjesituation.
Min chaufför har slutat för kvällen, men ta en av mina bilar.
Bra, tack så mycket. Fan också! Hunter.
De är kvar på stranden. Ingen fara.
Jag kör honom hem med Delilah.
- Tack. - Okej.
- Då åker vi. - Du åker ingenstans.
- Jag kör dig. - Det behövs inte. Det går bra.
Nej, för jag är nog den enda här som är nykter just nu.
Jag klarar mig.
Inte alls.
Jag kör.
Okej? Då åker vi.
- Håll ett öga på Barney. - Nycklarna är i.
- Tack, Grace. Jag menar det. - Nu kan vi ha lite kul.
Jösses.
Jösses jävlar.
- Jäklar. - Gick det bra?
Jadå. Tack.
Och du?
- Ja, nu kör vi sakta resten av vägen. - Ja.
POLIS
"I den här världen, Elwood, måste man vara smart eller trevlig."
I många år var jag smart.
Jag rekommenderar trevlig.
Du får citera mig.
Vi är framme.
- Varsågod. - Okej. Tack så mycket.
Vad är det?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson