Visa tai tau ne naujiena, Kupai.
Privataus investavimo pranešimas,
įmonės steigimo sutartis,
akcijų pasirašymo sutartis,
investicijų valdymo sutartis.
Standartinės sąlygos ir honoraras.
- Turi klausimų? - Viskas tvarkoje.
Atsiprašysiu.
ELENA BENITES
Turi atsiliepti?
Ne, tai neskubu.
Atsiprašau.
Belieka pasirašyti.
Kupai.
Sveikas sugrįžęs.
- Kas galėjo pagalvoti? - Taip.
Dėde Čarli.
Žinau apie tave vieną paslaptį, bet tu nežinai, kad aš žinau.
Kokią paslaptį?
Labas... Elena.
Tu manęs vengi.
Nieko panašaus.
Tiesiog buvau labai užsiėmęs.
O dabar užsiėmęs?
Taip, jei atvirai, užsiėmęs.
Palik ramybėje užkandžius, bliamba, ir įleisk mane, gerai?
Sveika, ką čia darai?
Na...
Girdėjau apie tavo tėvą.
Nusprendžiau užsukti ir pažiūrėt, kaip tu.
Viskas man gerai, ačiū.
- Tikrai? - Nežinau.
Spėju, pasirodei čia ne tam, kad pareikštum man užuojautą.
Ne.
Kai ką sužinojau iš savo draugės Viktorijos.
Aš tau apie ją pasakojau. Ji dirba name Vait Berče.
Na, šeimos nebus iki pirmadienio.
Jie išvažiuoja į savo kitus namus Nantakete ir kartu vežasi ją,
taigi, namas bus tuščias visą savaitgalį.
Na, rytoj išvykstu į Rytinę pakrantę ir praleisiu ten visą savaitgalį.
Rytinę pakrantę? Tu čia kur? Į Kiniją?
Į Hamptonsą.
Ouvenas Ešas kviečia į vakarėlį, privalau dalyvauti.
Vyrukas, kurį apšvarinom? Kodėl turėtum dalyvauti?
Jis mane šantažuoja.
Kad vyktum į Hamptonsą?
Įdomus šantažas.
Taip, bet gana rimtas.
Kas vyksta, bliamba?
Jis mane nufilmavo savo namuose.
- Jis žino apie mane? - Ne, nežino ir nesužinos.
- Kodėl man nieko nesakei? - Nenorėjau, kad imtum nerimauti.
Ko jis iš tavęs reikalauja?
Sudėtinga paaiškinti.
Apsimeskim, kad aš tokia pat protinga, kaip ir tu.
Kurį laiką investuosiu jo pinigus.
Sumauti baltieji.
Taip, ne tas žodis.
Na, o kaip tau sekas? Kas per skubus reikalas?
Čivą areštavo.
Šūdas. Už ką?
Už tai, kad jis sumautas idiotas.
Na, aš pasikalbėjau
su tavo draugu Barniu. Jis pasakė, kad pinigų negausiu.
Tad man teko pasiskolinti pinigų užstatui, o paskui Čivas pabėgo.
Belieka tau padėkoti.
Taip. Na, patikėk manim, man irgi reikia pinigų.
Bet Ouvenas nusprendė investuoti į Niko klubus,
tad Barnis negali disponuoti pinigais, kol nebus atlikta finansų patikra.
Gerai, tai aš negaliu atgauti savo pinigų dėl to bičo, kuris tave šantažuoja?
Man tas bičas nepatinka.
Jis žino, kad laukiu, taip?
Tikrai to nori?
Juk ką tik palaidojai tėvą.
Taip, nors kiek prasiblaškysiu. Buvo sunki savaitė.
Taip. Tau bus į naudą pabendrauti su Hanteriu.
Kažkodėl galvoju, kad jis ten vyksta ne dėl manęs.
Dėl dukters.
- Dilailos? - Dilailos.
Taip, regis, toji rimtai jį apžavėjo.
Per ritualinę vakarienę atrodė, kad ji pamalonins jį ranka po stalu.
Tai štai kuo tas vakaras tau įstrigo.
Būk gera, pasirūpink Ali, kol mūsų nebus, gerai?
Sakysi, kad aš per daug globėjiškas...
Ji palaidojo tėvą. Tai normalu. Aišku, kad pasirūpinsiu.
- Taip. Gerai. - Ačiū.
Kas ten vyksta?
Jie stato akmeninę sieną.
- Ilga istorija. Geriau neklausk. - Gerai.
Man nemalonu apie tai priminti būtent dabar,
bet šį mėnesį negavau iš tavęs pinigų.
Ką?
Keista. Pinigus turėjai gauti praėjusią savaitę, kaip visada.
Šiandien ryte dar kartą patikrinau.
Na, atlikau kelias operacijas su pinigais.
- Gal ką nors pridirbau. - Taip.
Aš pasitikrinsiu.
Tik pažvelk.
Na, sveikutis.
- Pasilinksmink ir gražiai elkis. - Būtinai. Taip.
- Taip. Gerai. - Viso.
Tau nebus liūdna?
Šmirinėti po didelius tuščius namus,
apleistai visų, kuriuos myliu?
Ką ir besakyti.
Nebus kada liūdėti. Gal pagaliau prisėsiu prie knygos rašymo.
Būtų šaunu.
Viso.
Viso, vyručiai.
Viso, mam.
Myliu.
- Geras. Kur Barnis? - Gerai.
- Nežinau, kur jis, bliamba. Bet... - Jis pasirodys?
Man vienodai.
Mes vis viena skrendam.
Štai ir jis.
- Geriau vėliau, negu niekada. - Puikus savaitgalis, vyručiai.
Trys bičiuliai vėl kartu.
- Ir Greisė! - Taip.
Kokio šūdo?
Pastatyk jį viduje, kad jo niekas neapgadintų, gerai?
- Gerai. - Supratai? Taip, gerai.
Rimtai?
Aš neprašiau tavęs rolsroiso. Su juo grynas vargas.
- Sveikas. - Gali nedėkoti.
- Sveikutis. - Sveikas, bičiuli. Ką tu?
- Greise. Kaip smagu, kad vyksti kartu. - Žinau.
Koks vakarėlis be nėščios žmonos?
Kokia maloni staig... Štai ir mūsų transportas.
- Ką gi, varom. - Taip, varom.
Tai bent priėmimas.
Mel negavo alimentų.
Šūdas, atleisk.
Ešo žmonės apgulė mane iš visų pusių.
Aišku. Na, gal žinai, kada jie baigs patikrą?
Gal po savaitės, gal po mėnesio. Jų kruopštumas užknisa.
Po galais.
Ar tavo tėvas... Jis tau ką nors paliko?
Aš tik ieškau variantų.
Na, šitas ne variantas.
Gyvybės draudimo išmoką gaus mama, o Ali – nediduką patikos fondą.
Manau, jis buvo įsitikinęs, kad manim rūpintis nereikia.
Ironiška.
Tau nekilo klausimas,
kodėl Ešas pasikvietė mus visam savaitgaliui?
Vakarėlis juk numatytas rytoj vakare.
Turbūt galvoja, kad esam jo draugai.
Jis ką tik privertė tave užsiimti finansiniu sukčiavimu jo naudai.
Tu ką tik užsiėmei finansiniu sukčiavimu mano naudai.
Tas...
Tas tiesa, tik noriu pasakyt, kad jie tikrino visus apskaitos žurnalus.
Kas bus, jei jie ką nors surado? Supranti,
kas, jei tai – spąstai, supranti?
Barni, tai paprasčiausias savaitgalis.
Pasistenk atsipalaiduoti, gerai?
Taip. Gerai, turbūt tu teisus.
Tik nieko nevok.
Mažvaikis.
Taip. Čia tai geras.
- Gerai. - Ačiū.
Legendinis Haverfordo dvaras,
pastatytas Sagaponako paplūdimyje, užėmė beveik hektarą ploto,
kuriame stūksojo apie 900 kv. metrų namas, baseinas, sodas ir teniso kortai,
atspindintys klasikinę Rytinės pakrantės architektūrą...
kol jo už dvylika milijonų neįsigijo Ouvenas Ešas,
kuris už dar dvylika milijonų perstatė jį pagal ankstyvojo modernizmo stilių,
tikėdamasi, kad tuo nudžiugins Čarlzą Gvatmį ir Normaną Džefę,
nekreipdamas dėmesio į dešimtmečius galiojusią statybų tvarką
ir aktyvias pastangas išsaugoti kopas.
Ar atsidursi spūstyje, ar bandysi jos išvengti,
pasiekti Hamptonsą užtrunka,
tad reikia turėti tokią vietą, dėl kurios būtų verta šitaip vargti.
Sveiki atvykę.
Kaip kelionė?
- Puikiai, žmogau. - Tikrai?
- Ačiū už sraigtasparnį. - Nėr už ką.
Nė už ką neleisčiau, kad mano svečiai įstrigtų Hamptonso spūstyse.
Kaip sekas, brolau? Malonu tave matyt.
- Malonu matyti. Sveika atvykusi. - Labas.
- Kupai, smagu, kad atvykai. - Labas.
- Kaip kitaip? - Taip.
Hanteri. Ką tu?
- Tėti, nereikia. - Gerai.
Eime, aprodysiu tau viską.
Mažasis Kuperis čia neliūdės.
Gerai, ką gi.
Taigi, įsikurkit, apsižiūrėkit, išbandykit baseiną, jei norit.
Sveikas, Hanteri.
Pagrindinis renginys – rytoj vakare.
Tiesiog draugų susibūrimas, nieko ypatingo. Patys pamatysit.
Bet šiam vakarui esu suplanavęs vakarienę vien mums.
Pasikviečiau savo draugą virtuvės šefą Nikolą.
- Jis kakoja „Michelin“ žvaigždutėmis. - Atsiprašau, kad pertraukiu,
bet gal kas nors galėtų man parodyt, kur artimiausias tualetas?
Labai susilpnėjo mano pilvo dugno raumenys.
- Anka. - Taip.
- Viskas gerai? - Prašau čia.
- Gerai, tik pažvelkit į šį vaizdą. - Taip, pažiūrim.
Taip.
- Po galais. - Turbūt sukišai nemažai pinigų.
- Taip, viskas arba nieko, tiesa? - Čia ir yra tavo viskas?
Man jis patinka.
- Kupai? - Sveika.
Sveikas,
labai apgailestauju dėl tavo tėvo.
- Ačiū. - Taip. Na, kaip laikaisi?
Atsiprašau, aš ne... Ar galėčiau šito klausti?
Žinai, ką? Tiek to. Aš tik...
- Užjaučiu. - Ne, viskas gerai.
Man viskas gerai. Ačiū.
- Tikrai? - Puikios naujienos.
Mano komanda baigė Niko sporto klubų patikrą,
ir esame pasiruošę judėti toliau.
Valio!
- Tai šūdas! - Bičiuli mano!
- Kaip tau tokia naujiena? - Man patinka.
Taigi, kas toliau?
Taigi, pradėsim konsolidavimą, įdiegsim sistemas, administruojančias...
apskaitą, buhalteriją, mokėtinas ir gautinas sumas, veiklą.
Įdiegtos naujos sistemos padidins veiklos efektyvumą.
Minutėlę. Mes apie tai nekalbėjom.
Na, juk negalime tau iškart perduoti viso valdymo.
Manau, kad už 30 mln. dol. galiu nusipirkti skaidrumą, ar ne?
Žinoma, bet skaidrumas ir valdymas nėra tas pats.
Kodėl Nikas turėtų patirti papildomų finansinių nuostolių
dėl administravimo sistemų, jei turiu jau veikiančią infrastruktūrą?
Todėl, kad tai yra Niko verslas.
Gerai, nusiramink, Barni. Mes visi čia draugai.
Viskas gerai. Jis tik dirba savo darbą.
Klausyk, tavo kompetencija yra turto valdymas.
O mano – įmonių valdymas.
Jei tu nenori kelti veiklos efektyvumo, kai kalba eina apie sumą
su šešiais nuliais...
Tuomet man kyla klausimas, kodėl.
Nagi, Barni, nesispyriok.
Be to, nenoriu, kad švaistytum savo laiką sąskaitų balansavimui,
užuot rūpinęsis Brandeso imperijos plėtra.
Gausiu informaciją apie visas finansines operacijas.
Taip, žinoma. Toks tavo darbas.
- Visu greičiu pirmyn. - Visu greičiu.
Gerai, daugiau jokių kalbų apie darbą.
Mudviejų su Sem laukia porų masažas.
Jauskitės kaip namie, bičiuliai, mėgaukitės.
- Pasimatysim vėliau. - Gerai.
- Sėkmės, bičiuliai. - Ačiū.
- Na štai. - Neliūdėkit!
Nežinojau, kad visi čia bus poromis.
Vadinasi, tu esi mano pora.
Neilgai.
Štai. Išsikviesim mergaičių.
Ne. Aš nenoriu. Ačiū.
Esi tikras? Šiuo metų laiku čia galima rasti tikrų gražuolių.
Liaukis, čia yra Hanteris.
Taip, bet, kiek suprantu, mes jo čia beveik nematysim.
Žinau. Tai... Aš...
Nesakyk, kad nesiūliau, drauge mano.
Sveika, Mel, norėjai ko nors?
Sveika, kiek žinau, savaitgaliui likom vienos.
Gal nori užsukti? Pažiūrėsim „Netflix“, pakaifuosim.
Niekas taip nebesako.
- Tikrai? - Taip, bet gerai, užsuksiu.
Kodėl tu šnabždi?
Aš vedu pamoką.
Rimtai? Tada kodėl atsiliepei?
- Maniau, kad skubus reikalas. - Ne, tiesiog paskambinau.
Tęsk pamoką. Paskambink man vėliau.
Gerai. Iki.
Kokio velnio?
Tai šūdas. Atsiprašau!
Aš ne...
Atleisk.
Klausyk, jie tik atrodo meilūs ir nekalti,
bet čia jie laikomi invaziniais.
Jie nešioja erkes, kurios platina ligas. Jie naikina augaliją.
Nori tikėk, nori ne, bet daugumos avarijų kaltininkai yra būtent jie.
Tiesą sakant, vienas vyrukas iš Pietų Afrikos atsigabeno čia
20 liūtų ir paleido juos į laisvę, kad šie sumedžiotų tuos elnius.
Man nepatinka ginklai.
Suprantu.
Atleisk, aš nepagalvojau.
Eime vidun.
Ką čia visi taip anksti daro?
Na, čia žmonės mėgsta pasirodyti ir pažiūrėti į kitus.
Mes irgi tą darom?
Ne, mes mezgame glaudesnius ryšius.
Tavo seneliui čia labai patiko.
Jo tėvai turėjo čia namuką, kol Hamptonsas dar nebuvo toks populiarus.
- Tikrai? - Tikrai.
Ilgiesi jo?
Ilgiuosi, taip.
Aš irgi.
Daug labiau nei tikėjausi.
Nesvarbu, kiek tau metų, tėvas yra tėvas.
Eime.
Kupai!
Bosli, sveikas!
Girdėjau, susitaikei su Džeku ir įkišai nemažai pinigų į Beilio firmą.
Na, tik bandau šiek tiek uždirbti. Juk tu mane supranti.
Kas jis toks?
Boslis.
Pažįstu jį tiek pat, kiek ir tu.
Pažiūrėk, gal mūsų užsakymas jau paruoštas.
Gerai.
- Kupai? - Labas!
- Sveikas. Tai bent staigmena. - Tikra tiesa.
- Nežinojau, kad turi čia namą. - Neturiu.
Atvykau pas draugą į svečius.
- Smagu. - O tu?
Turiu namuką Sagaponake,
žaliojoje zonoje netoli parduotuvės.
Tau gerai.
Kaip laikosi Džekas?
Džekas yra tarakonas.
Jis išgyventų ir atominį karą.
Ketinau jam paskambinti, paklausti, kaip sekas,
bet ką aš jam pasakysiu?
Taip, atviruko juk nenusiųsi.
Ne, tikrai ne.
- Ilgai čia būsi? - Iki rytojaus.
Gaila.
Na, tiesą sakant,
vyrukas, pas kurį svečiuojuosi, šįvakar rengia vakarėlį.
- Ateik ir tu. - Nežinau.
Jei atvirai, turbūt pažįsti daugiau vakarėlio svečių, nei aš.
Parašyk man, kur ir kada. Aš tau pranešiu.
- Gerai. Buvo smagu pasimatyti. - Gerai.
Ir man.
Kas ji tokia?
Tai ilga istorija.
Jei nori viską suvalgyti, tai ir valgyk.
Imk ir suvalgyk. Ką nori apgauti?
- Ouvenai. - Ešo juristas.
Atsiprašysiu.
Nesijaudinkit, viskas gerai. Mes tuojau grįšim.
Negali būt, bliamba.
Ešai?
Vėl ta nesąmonė?
Sakiau, kad be suknisto orderio čia nesirodytum, žmogau.
Jūs nieko prieš mane neturit.
Tik darot man gėdą prieš draugus.
Eikit šikt. Dėjau ant jūsų sumauto cirko.
- Nereikia piktintis. Nurimkit. - Dinkit iš čia, bliamba.
- Kas čia vyksta? - Neturiu supratimo.
Vaikštai ir vaikštai čia su ta savo gudria šypsena,
- prisigalvoji niekų... - Man tai nepatinka.
- Laikykitės įstatymų, pone. - Ir man.
- Įstatymų? Aš jų nepažeidinėju. - Mes tai išsiaiškinsim, tiesa?
Manot, bliamba, kad nesiimsiu jokių veiksmų?
Apsišikit.
Paminėsit mano žodį, bliamba.
Tu, su savo sumauta gudria šypsena, dink iš čia, bliamba!
Tai akivaizdus persekiojimas, bliamba.
Manai, turėtume dingti iš čia?
Verčiau luktelkim.
Be to, pilnas kiemas mašinų, turbūt nėra nė kur apsisukti.
- Galiu susiruošt per minutę. - Norėčiau tai pamatyti.
Ne, žmonės, nepalikit manęs čia.
Atleiskit, žmonės. Jie taip užgriūna pas mane vieną ar dukart per metus.
Viskas baigiasi niekuo.
Jie turbūt nori, kad stovėčiau ant ausų.
- Na... O ko jie ieško? - Kokių nors įrodymų.
Jiems nepatinka, kaip uždirbu pinigus,
o dar labiau nepatinka tai, kad nepažeidinėju jokių įstatymų.
Kaip tu, žmogau? Iš šono viskas atrodė prastai.
Patikėk manim, viskas gerai. Čia toks mūsų žaidimas.
Pagrasinsiu paduot juos į teismą, o jo boso bosas lieps manęs atsiprašyti.
Tas pats per tą patį. Kai pasieki tam tikrąją grynąją vertę,
tau ant nugaros būtinai nupaišo taikinį. Štai ir viskas.
Tikiuosi, nebuvau per daug arogantiškas.
Pakankamai.
Puiku, šito ir norėjau.
Gerai, taigi, vakarėlis prasideda penktą.
Turim pakankamai laiko paplaukioti ar šiaip patinginiauti.
Einu persirengti. Eini kartu?
Pirmyn!
Aš nebesuprantu paauglių.
Sveika atvykusi į mano pasaulį.
Noriu pasakyt...
jie turėtų praleidinėt pamokas, rūkyti žolę kur nors už kampo ar...
glamonėtis tėvų mašinoje,
klausytis pankroko ar pasidaryt kvailą tatuiruotę.
Vietoj to jie jau dabar galvoja, ką įrašyti į savo gyvenimo aprašymą.
Jie netenka esminio dalyko – jaunystės ir kvailystės –
ir skuba į suaugusiųjų pasaulį,
lyg ten būtų medum patepta.
Ne visi.
Taip, na, Torė yra protinga mergaitė. Ji ras savo kelią.
Man užtektų to, kad ji imtų kalbėti su manim.
Na, nusiųsk jai žinutę, pasiūlyk praleisti laiką su mumis.
Ji nenori.
Tu neįvertini mano žavesio.
Gerai, nusiųsiu jai tave prie baseino.
- Atrodyk žavingai. - Kumpis, kiaušiniai ir sūris.
Gerai, palauk.
„Nori su mumis paplaukioti?“
Gerai, tiesos akimirka.
EINU Į VAKARĖLĮ
Nagi.
BET AČIŪ UŽ PAKVIETIMĄ
Bent atsakinėja į mano žinutes. Jau pažanga, sakyčiau.
Matai? Ji atsileis.
Visoms mergaitėms reikia mamos. Ir tai sakau aš,
o tu pažįsti mano mamą.
Kaip sekasi Meifilde?
Kodėl? Kas? Jie tau skambino?
Ne, kodėl turėtų skambint?
Šiaip klausiu.
FTB darbuotojai – ne patys tvarkingiausi svečiai, tiesa?
Atleisk.
- Už ką? - Aš nešniukštinėju.
Aišku, kad šniukštinėji.
Viskas gerai. Aš nieko prieš.
Tikrai?
Taigi...
Dėl pareigūnų vizito ir to viso reikalo
turbūt galvoji, kur čia įsivėlei,
ir svarstai, ar nereikėtų manęs mesti.
Aš teisus?
Panašiai.
Klausyk, visų pirma noriu pasakyt, kad tavęs niekas čia jėga nelaiko.
Tad jei nori išvažiuoti, pasirūpinsiu, kad tave parvežtų,
bet tikiuosi, kad liksi.
Noriu, kad pasakytum man tiesą.
Aš tau nemelavau.
Tai ne tas pats.
Tu teisi, ne tas pats.
Gali klausti, ko tik nori.
- Aš neturiu ko slėpti. - Gerai.
Kodėl čia buvo FTB?
Interpolo prašymu.
Gerai, dabar daug aiškiau.
- Ačiū. - Nėr už ką.
Tas jų vyriausias pareigūnas,
kuris laidė lauke gerklę, jis vardu Moleris,
jau ne pirmus metus bando mane suimti dėl neva jūrinio nusikaltimo.
Jam nesvarbu, ar aš kaltas, ar ne.
Jo manymu, visi žmonės, tokie turtingi kaip aš, yra dėl ko nors kalti.
Na, o tu kaltas?
Na, kartais aš peržengiu leidžiamas ribas, bet visi taip daro.
Bet ar esu padaręs nusikaltimą? Ne.
Kai Molerio neliks,
o Demilas pasistengs, kad taip nutiktų, visas šis jovalas baigsis.
Dabar būtų pats laikas pasakyti, kuo iš tikrųjų tu užsiimi.
Jau sakiau, esu tarptautinės krovinių gabenimo kompanijos savininkas.
Žinau, bet kokius krovinius jūs gabenat?
Na, mes gabename viską.
Vaisius, automobilius, maisto produktus,
telefonus, elektroniką, mechanizmus, rūbus, chemikalus, mikrolustus...
Ginklus?
- Kartais. - Tu ginklų prekeivis?
- Ką? Ne. - Ką tik sakei, kad gabenat ginklus.
Taip. Na, visi gabena ginklus.
Jungtinės Valstijos kasmet perveža ginklų už 250 mlrd. dolerių.
Tu dirbti tik su Jungtinėmis Valstijomis?
Klausyk,
visos stambios kompanijos kartkartėmis susiduria su geopolitinėmis problemomis.
Kartais buvę sąjungininkai tampa priešais,
mes tik stengiamės išlaviruoti.
O Demilas turi visą grupę teisininkų, kurie užtikrina,
kad mes visada būtume įstatymo pusėje.
- Noriu vandens. - Gerai.
Bučinys bučiniui nelygus, tiesa?
- Aš neprievartavau tavęs. - Aišku, kad ne.
- Sveikas, bičiuli. Atsitiko kas? - Aš ne laiku?
Ne. Greisė duše, bet užeik.
Kas nors negerai?
Manai, susidėti su Ešu buvo klaida?
Nenoriu būti tas, kuris sako: „Ar aš tau nesakiau?“
- Pagalvok, atėjo žmonės iš FTB... - Taip.
...o jis vaikšto ramus kaip belgas, lyg tai būtų normalu.
Sporto klubai yra palikimas mano vaikams ir jų vaikams.
Aš negaliu susimauti.
Taip, gerai, klausyk, grįžęs pasikalbėsiu su Berianu ir jo žmonėmis.
Pažiūrėsim, ką galima padaryti.
- Gerai? Gerai. - Taip. Gerai.
Gerai.
Pala, kas tas Berianas?
- Mūsų juristas, Nikai. - Juristas!
Pietavome jo kontoroje prieš kelias savaites.
- Taip, teisingai. Šūdas. - Taip.
Kai visa tai prasidėjo, atsirado velniškai daug žmonių.
Žinau.
Klausyk, duok man kelias dienas. Pabandysiu tave ištraukti.
Aš nesakau, kad noriu trauktis.
Juk kalbame apie pasaulinę plėtrą.
Tenoriu žinoti, kas yra kas, supranti.
Na, paprastai tai daroma prieš sugulant su kuo nors į lovą.
Ne, tik ne NBA.
Aišku.
Klausyk, suprantu, kad turėjau pasitarti su tavim anksčiau.
Galbūt aš viską perdedu. Tenoriu žinoti, su kuo turiu reikalų.
Manau, ką tik matėme, su kuo turime reikalų.
Tai krūva pinigų, Barni.
Gerai. Aš pasidomėsiu.
- Gerai. - Ačiū.
Reikia paklaust, kur pirktos tos plytelės... Dieve, ne!
- Barni! - Labas, Greise.
Man galas?
Ne. Tik aiškinamės dėl reikalų su FTB.
Paplūdimyje nėra blakių, tiesa?
Aš tikrai jos neturiu.
Judu dar nesat oficialiai pažįstami.
Lukas Demilas, Endrius Kuperis.
Mes čia pagalvojom, pone Kuperi, kad jūs su Ouvenu – puiki komanda.
Norėtume, kad taip būtų ir toliau.
- Kaip suprasti? - Valdysi daugiau mano pinigų.
Duosiu tau penkis procentus.
Nežinau, sunku pasitikėti tuo,
kuris pradeda santykius nuo šantažo.
Na, tu juos pradėjai nuo vagystės, tiesa?
Pastebėjai galimybę ir pasinaudojai ja.
Aš padariau tą patį. Tai buvo bjauru, kvaila ir žema.
Dabar tau siūlau kai ką kita.
Tai primena sukčiavimą.
Ne. Tai primena Volstritą.
Jei nori gražiai gyventi, mokėk suktis, tiesa?
FTB irgi taip galvoja?
Na, čia toks reikalas, Kupai.
Jei FTB šitaip atidžiai domisi manim,
anksčiau ar vėliau susidomės ir tavim.
Tu valdai mano 400 mln. dolerių.
Mes sėdim vienoje valtyje, ar ne?
- Tai čia ne pasiūlymas. - Aišku, kad pasiūlymas.
- Gali atsisakyti. - Ir kas tada?
Pasikalbėk su mano juristu.
Tai ne pasiūlymas.
Gal pasikviesiu savo juristą.
Ir pats pasikalbėsiu su FTB.
Na, į sveikatą.
Tik žinok, kad nė vienam žmogui iš mūsų verslo sferos tai nesibaigė geruoju.
Tu man grasini?
Smagaus vakarėlio.
Eime.
- Tik pažvelkit. - Sveikas.
Klausyk, tas visas reikalas su FTB gali išeit mums į naudą.
- Tikrai? Kaip suprast? - Nikas išsigando.
Na, beveik išsigando.
Bet galėčiau tuo pasinaudot, kad atšaukčiau sandorį su Ešu.
Ir tada galėsi ištraukti mūsų pinigus.
Tas tai taip.
Bet man labiausiai neramu dėl to, kaip jį apskritai išguit iš mūsų gyvenimo.
Jis yra blogas žmogus.
- Maniau, labiau apsidžiaugsi. - Jis man ką tik pasiūlė penkis proc.
- Nuo ko? - Nuo visko.
- Skaičiuoji? - Nėra čia ko skaičiuoti.
Tai dvidešimt mln. dolerių.
Neskaitant pelno. Bet, tikiuosi, tu atsisakei.
Esu įspraustas į kampą.
Juk žinai, koks jis pavojingas?
Mes išeinam į vakarėlį.
Tai kad jūs esat vakarėlyje.
Mes einam į geresnį.
Tame vakarėlyje bus narkotikų?
Mažiau nei čia.
Gerai jau. Varykit iš čia. Tik gražiai elkitės.
Ir tu.
Išsikvieskit pavėžėją.
Ir kodėl mes norim daugintis?
Juk žinai, kad negali sutikti, Kupai.
Vargu ar begaliu ką nors pakeisti.
Ką nors sugalvosim. Privalom sugalvoti.
O iki tol?
O iki tol, drauge mano, valgykim, gerkim ir džiaukimės.
„Nes rytoj mirsime“?
Ką?
- Ne, ne taip. - Bet pabaiga tokia.
Tokia tos citatos pabaiga.
Na, tai tiesiog kvaila.
Vyručiai. Paragaukit.
- Mes jau geriam. - Ne.
Šis gėrimas geresnis, daug geresnis. Mano receptas.
- Gerai. Kažkoks violetinis. - Štai. Susidaužiam. Gerai?
Už naują pradžią.
Gerai.
- Žmogau. Neblogai. - Skanu, ar ne?
- Kas čia? - Degtinė „Beluga“.
25 000 dol. už butelį.
Šeivamedžio uogų sirupas ir lašelis citrinų sulčių.
Ir dar ekstazis.
- Kas? - Labai nedaug.
- Labai nedaug. Nagi. - Varge.
Štai taip.
- Eina šikt. - Štai taip.
- Na, apsinešam. - Gerai.
- Na štai... Iki dugno. - Šaunuolis, Barni.
Kriket, sveika.
- Vis dėlto atėjai. - Taip.
Sveikas...
Gerai.
Šitaip džiaugiesi mane matydamas?
Iš ko supratai?
Manau, man reikia tave pasivyti.
Taip, reikėtų geriau pasistengti.
- Atsiprašau. Ačiū. - Ačiū.
Į sveikatą.
Noriu kuo greičiau iš čia dingt.
Jau sužinojau, kas Djuko bendrabuty bus mano kambariokė.
Pasirodo, kažkokia grožio konkursų dalyvė, turinti tiktoke 200 000 sekėjų,
ir dar „Rhode“ reklamos veidas.
Kaip tau pavydžiu. Būsi kviečiama į geriausius vakarėlius.
Žinau.
Laukiu nesulaukiu, kol dingsiu iš čia.
Galiu liūdėti, bet ne per daug, supranti?
Juk mirė mano tėtis. Aišku, kad man liūdna.
Ar dėl to aš dar labiau nenormali?
Ne, nesakyk taip.
Bandymas įrodyti, kad aš normali, veda mane iš proto.
Kada visa tai baigsis?
Na, kada pagaliau visi liausis mane laikę „Mergina su trūkumais“?
Supranti, tai nesąžininga, nes niekam neįdomu,
kaip Endis sielvartauja ar išvis nesielvartauja.
Pasakysiu tau štai ką.
Nežinau, kaip atrodo iš šono, bet mano brolis yra katastrofa.
Tavo brolis
yra tipiškas amerikietiškas alfa patinas,
kuriam viskas sekasi.
Ir žmonės tuo tiki, nes jis puikiai moka save pateikti.
Tiesiog jis gražus,
protingas, sėkmingas, patrauklus...
Ir kai jis žiūri tomis savo akimis
į tave žmonių pilname kambaryje,
jautiesi taip, lyg būtum vienintelis žmogus visatoje.
- Gerai. Aišku. - Su... Ne.
Tiesiog noriu pasakyti, kad jis nešioja kaukę,
po kuria slepiasi didžiulis pažeidžiamas vaikas.
Blogiausia yra tai, kad niekas to nepastebi, kol...
Kas yra?
Nieko neužuodi?
Dvokia šūdu.
Kaimynų darbas.
Jie stato tvorą, kerštaudami man dėl to reikalo su šunim,
ir pastatė kilnojamąjį tualetą
savo darbininkams mano valdose, kad dar labiau mane sunervintų.
Ką?
- Pasikalbėjai su jais? - Žinoma.
Ir tai buvo pirmoji mano klaida.
Be to, aš galimai surinkau jų šuns išmatas,
sudėjau jas į dovanų maišelį ir nunešiau jiems.
Tad nesakyk, kad tu vienintelė čia nenormali.
- Dieve. Šikniai. - Taip.
Nori žinot mano nuomonę, kas su tavim negerai?
Labai.
Manau, tu per mažai nenormali.
Taigi, Ouvenas Ešas...
Kas su juo negerai?
Jis man nepanašus į tokį, su kuriuo galėtum draugauti.
Na, tai visiškai suprantama reakcija,
pagrįsta tavo išvada, kurią susidarei iš pirmo žvilgsnio.
Tai mano išvada neteisinga?
Ne, tu pataikei kaip pirštu į akį.
Atsargiai.
Mes esam tik geri pažįstami, sakyčiau.
- Aišku, supratau. - Kaip mudu su tavim.
Gerai, aš nemanau, kad mes tik pažįstami,
- žinai? - Na, tada kas mes?
Pasakysiu, kai nuspręsiu.
Tik nepamiršk.
- Sveika. - Sveiki.
Labai atsiprašau. Norėčiau su juo šnektelėti.
Tikrai? Dabar mes užsiėmę.
- Tikrai. - Viskas gerai.
Pasimatysim viduje. Viskas gerai.
Iki greito.
Ko norėjai, Greise?
Manai, aš kvaila?
Ne.
Nežinau, ką jūs planuojat, bet man tai nepatinka.
Nelabai suprantu, apie ką tu.
Jūs su Barniu kažką rezgat.
Mes su Barniu visada ką nors rezgam. Jis yra mano finansų vadovas.
Bet dauguma jo klientų nemoka jam maišais grynųjų.
Žinai, jis galėtų dirbti mano tėvui.
Bet jis pasirinko tai.
Gerai, sumokėjau grynaisiais tik kartą.
Žinau, kad tai nėra labai gerai. Bet tau nėra ko nerimauti.
Kurgi ne.
Klausiu dar kartą. Manai, aš kvaila?
Mes jau tai išsiaiškinom, Greise.
Kartą jis vos nemirė per tave.
Jei tai nutiks dar kartą, nudėsiu tave savo rankomis.
Jam labai su tavim pasisekė, Greise.
Tai jau tikrai.
- Sveika. - Sveikas.
Viskas gerai?
Tikrai nori žinoti ar klausi iš mandagumo?
Dabar tikrai noriu žinoti.
Na, bandysiu paaiškint.
Šįryt vyras, su kuriuo susitikinėju, mano akyse nušovė elnią,
tada pas jį su krata užgriuvo FTB ir Interpolo pareigūnai,
tad, taip, man viskas gerai.
Visais kitais atžvilgiais savaitgalis neblogas.
Kodėl aš visada susidedu ne su tais vyrais?
Ne,
tik noriu pasakyt, kad geriausias iš geriausių
yra mano artimiausios draugės buvęs vyras, į kurį negaliu pretenduoti.
Apskritai nesuprantu, kaip man toliau gyventi.
Tik pasitikslinsiu. Sakai, esu geriausias iš geriausių?
Nagi.
Jei tave tai paguos, manau, kad visi esam vienaip ar kitaip susimovę.
Ačiū, nepaguos.
Niekad nemaniau, kad būdama tokių metų jausiuosi tokia vieniša.
Na, brangute, jaučiuosi lygiai taip pat.
Klausyk, tu išsikapstei iš tos situacijos su Polu, ar ne?
Tau buvo sunku.
Bet tu išsikapstei.
Dabar tau neblogai sekasi.
Neskubink laiko, girdi?
Tiesiog... Mes visi klystame.
Manai, aš darau klaidą susitikinėdama su Ešu?
Aš...
Aš manau, kad galbūt.
Bet tu ir pats su juo bendrauji.
Būtent todėl ir sakau, kad tau nevertėtų to daryti.
Gerai, kad galiu su tavim pasikalbėti.
Nagi.
Juk ne viskas buvo blogai, tiesa?
Pats žinai, kad ne.
- Pala. - Gerai.
Pala, atsiprašau.
Atsiprašau, aš tik...
Mums nederėtų šitaip elgtis.
Taip.
Nebenoriu, kad seksas komplikuotų mano gyvenimą.
Turbūt tu...
teisi.
Na, tos visos problemos, kur toliau mokytis,
užgriūna mus per anksti, supranti?
Ar ne? Mes dar nieko dorai nesuprantam.
Nė nežinom, kas mes tokie, o...
turim priimti svarbiausius sprendimus gyvenime, kuo norime būti?
Noriu pasakyt,
kaip galima nuspręsti, kuo būti, kai nė nežinai, kas esi?
Ar ne?
Gal einam į viršų?
Einam.
Iki dugno.
Taip! Geras.
Tore, ten tavo „Audi“ prie įvažiavimo?
- Taip. - Atsiprašau, bet tu mane užblokavai.
Man reikia išvažiuoti.
Tuojau grįšiu.
Šūdas.
Dieve.
Dieve, koks sunkus.
- Tai šūdas. - Sulenk kojas per kelius.
- Kaip dar galėčiau jas sulenkti? - Eina šikt.
Gerai, aš manau...
Pasiduodu.
- Buvo puikus bandymas. - Ne, mums pavyks.
- Gal sustokim. - Per vėlu!
Tai šūdas.
Rimtai?
Bėgam!
Viskas gerai. Bėk.
Tai šūdas.
Kokio velnio?
Tu nenormali?
Dieve.
Saugokit galvą.
Tore?
- Ponia! - Ne, prašau, pone.
- Mama? - Prašau, pone. Palaukit.
Tore!
Tai mano dukra. Prašau, pone...
Važiuojam pas mane, Kupai.
Gerai. Važiuojam.
Atsargiai, laiptai.
Jėzau.
Turiu atsiliepti. Atleisk, aš greitai.
Alio.
Viskas gerai?
Žiūrint kas yra „gerai“.
- Kas atsitiko? - Torę areštavo.
- Ką? - Už vairavimą apsvaigus.
Turbūt juokauji.
Su manim jos neišleis, Endi.
Tik su kuriuo nors iš tėvų.
Ali, aš už trijų valandų kelio. Paskambink Mel.
Na, nuskambės juokingai...
Regis, kelionė atidedama.
Atleisk. Man reikia namo.
Viskas gerai?
Taip.
Aš tau paskambinsiu.
Gal aš net atsiliepsiu.
Atsiliepk.
Šūdas.
Bičiuliai, turiu grįžt į Vestmontą.
Negali būt. Pala, dabar? Vidury nakties?
Suprantu. Torė ir Mel atsidūrė policijoje.
Ką?
Norėčiau išgirst daugiau detalių apie šią istoriją.
Patikėk, aš irgi.
- Kas atsitiko? - Tau nėra ko nerimauti.
- Kam papildyti? - Man nereikia.
- Atsiprašau, man reikia namo. - Ką? Dabar...
- Tipo, dabar iškart? - Taip.
- Viskas gerai? - Taip. Šeimyniniai reikalai.
Na, vairuotojas jau baigė darbą, bet gali pasiimti mašiną iš garažo.
Puiku, labai ačiū. Tai... Dieve! Šūdas. Hanteris.
Jie paplūdimyje. Nesijaudink.
Parvešiu jį namo rytoj kartu su Dilaila.
- Ačiū. - Gerai.
- Važiuojam. - Tu niekur nevažiuosi.
- Aš tave parvešiu. - Nereikia. Viskas gerai.
Ne, reikia, nes aš vienintelė iš jūsų blaiva.
Galiu pats vairuoti.
Negali.
Vairuosiu aš.
Aišku? Važiuojam.
- Prižvelkit Barnį. - Rakteliai mašinoje.
- Gerai. Ačiū, Greise. Tikrai. - Dabar kaip reikiant pašėlsim.
Jėzau.
Eina šikt.
- Šūdas. - Tu sveika?
Taip. Ačiū.
O tu?
- Sveikas. Bet važiuojam lėčiau. - Gerai.
Šiame pasaulyje, Elvudai, turi būt arba protingas, arba geras.
Na, aš ilgus metus buvau protingas.
Vis tik verčiau būti geram.
Gali cituoti mane.
Štai.
- Prašau. - Gerai. Labai ačiū.
Kas?
Išvertė Laima Banionienė