שום דבר מזה לא חדש לך, קופ.
מזכר ההנפקה הפרטית,
הסכם שותפות מוגבלת,
הסכם הצטרפות,
הסכם ניהול השקעות.
כל התנאים והעמלות הרגילים.
- יש שאלות? - הכול מוכן.
סליחה.
- אלנה בניטז -
אתה צריך לענות?
לא, זה יכול לחכות.
סליחה.
בוא נתחיל לחתום.
קופ.
ברוך השב.
- מי היה מעלה בדעתו? - כן.
דוד צ'רלי.
אני יודעת עליך סוד שאתה לא חושב שאני יודעת.
איזה סוד?
היי... אלנה.
אתה מתחמק ממני.
אני לא מתחמק ממך.
הייתי עסוק מאוד.
אתה עסוק עכשיו?
למען האמת, כן.
אולי תניח את הנשנושים בצד ותפתח לי?
היי, מה את עושה כאן?
טוב...
שמעתי על אבא שלך.
רציתי לבוא לראות מה שלומך.
שלומי בסדר, תודה.
- באמת? - לא יודע.
אני מניח שלא התגנבת לחצר שלי רק כדי להביע את תנחומייך.
לא.
שמעתי מהחברה שלי ויקטוריה,
אתה יודע, זו שסיפרתי לך עליה, שעובדת בבית בווייט בירץ'?
אז המשפחה מחוץ לבית עד יום שני.
הם פותחים את הבית שלהם בננטאקט ולוקחים אותה איתם,
כך שהבית יהיה ריק כל סוף השבוע.
אבל אני נוסע מזרחה לכל סוף השבוע, החל ממחר.
מזרחה? על מה אתה מדבר? סין?
להמפטונס.
אוון אש מארח אירוע ואני חייב ללכת.
זה ששדדנו? למה שתלך?
הוא סוחט אותי.
כדי שתיסע להמפטונס?
איזו סחיטה מפונפנת.
כן, אבל אני רציני.
מה לעזאזל הולך כאן?
יש לו סרטון שלי בבית שלו.
- הוא יודע עליי? - לא, הוא לא יודע ולא ידע.
- למה לא סיפרת לי? - כי לא רציתי להדאיג אותך.
מה הוא מאלץ אותך לעשות?
זה מסובך.
בוא נעמיד פנים שאני חכמה כמוך.
אני משקיע את הכסף שלו בזמן הקרוב.
אנשים לבנים דפוקים.
כן, מי כמוני יודע.
אז מה קורה איתך? מה כל כך דחוף פתאום?
צ'יבו עצור.
שיט. על מה?
על טמטום.
העניין הוא,
שדיברתי עם החבר שלך בארני. הוא אמר לי שהכסף נעול.
אז נאלצתי לקחת הלוואה לתשלום הערבות, ואז צ'יבו נעלם.
תודה על זה, אגב.
כן. טוב, תאמיני לי, אני זקוק לכסף הזה לא פחות ממך.
אבל ניק צירף את אוון כמשקיע,
ובארני לא יכול לגעת בכלום עד שהם יעברו על ספרים החשבונות.
טוב, אז האיש שסוחט אותך הוא גם הסיבה לכך שאין לי גישה לכסף שלי?
נראה לי שאני לא מחבבת אותו.
הוא יודע שאני מחכה, נכון?
אתה בטוח שאתה מסוגל לזה?
לאחרונה קברת את אבא שלך.
כן, טוב שמשהו יסיח את דעתי. השבוע האחרון היה קשה.
כן. יהיה נחמד שתבלה קצת עם הנטר.
משום מה, לא נראה לי שזה מה שמושך אותו.
הבת.
- דליילה? - דליילה.
כן, ייתכן שהפעם זה לא בליגה שלו.
היא נראתה כאילו היא תכף עושה לו ביד מתחת לשולחן ליל הסדר.
לכן נשתנה הלילה הזה מכל הלילות.
תוכלי לעשות לי טובה ולפקוח עין על אלי בזמן שלא נהיה?
אני יודע שאת לא רוצה שאכרכר סביבה, אבל...
אבא שלה מת. זה הזמן לכרכר סביבה. ברור שאני יכולה.
- כן. - תודה.
מה קורה כאן?
הם בונים חומה.
- זה סיפור שלם. אל תשאל. - טוב.
היי, לא נעים לי להעלות את זה עכשיו, אבל...
לא קיבלתי את ההעברה ממך החודש.
מה?
מוזר. הכסף היה אמור לעבור בשבוע שעבר כמו תמיד.
בדקתי שוב הבוקר.
הזזתי קצת כסף מפה לשם.
- אולי עשיתי איזו טעות. - כן.
אני אטפל בזה.
תראי את זה.
שלום לך.
- תעשה חיים ושמור על עצמך. - בטח. כן.
- כן. טוב. - ביי.
את תהיי בסדר?
כשאתרוצץ לבדי בבית הגדול והריק שלי
אחרי שכל קרוביי ואהוביי נטשו אותי?
אין לך את זה ביותר דוגרי?
אני אהיה בסדר. אולי אפילו אצליח לשבת לכתוב לשם שינוי.
זה יהיה נחמד.
ביי-ביי.
ביי-ביי, גברים.
ביי, אימא.
אוהבת אתכם.
- הו, בייבי. איפה בארני? - טוב.
- לא יודע איפה הוא, אבל... - הוא יבוא?
לא בעיה שלי.
אנחנו טסים בכל מקרה.
- וואו, וואו, וואו. - הנה הוא.
- עדיף מאוחר על אף פעם. - סוף שבוע גדול, חבר'ה.
שלושת האמיגוס מכים שנית.
- וגרייס! - כן.
מה נסגר?
תחנה בתוך מבנה כדי ששום דבר לא יוכל לשרוט אותה, טוב?
- טוב. - אתה שומע? בסדר, טוב.
וואו, אתה רציני?
לא ביקשתי ממך לקנות לי רולס רויס. זה מתיש.
- היי, מה שלומך? - על לא דבר.
- היי. - היי, אחי. מה שלומך?
- גרייס. אני שמח שבאת. - אני יודעת.
זו לא מסיבה עד שההריונית מגיעה.
איזו הפתעה נעימה. הכרכרה מחכה לך.
- כן, קדימה. - כן, קדימה.
וואו, תראו אתכם בכניסה דרמטית.
היי,
פספסתי תשלום מזונות אחד.
שיט, אני מצטער.
החבר'ה של אש נכנסו לי כל כך עמוק לתחת עד שהם מציצים לי מהפה.
טוב. אבל יש לך מושג מתי זה ייגמר?
אולי שבוע, אולי חודש. הם מעצבנים ביסודיות שלהם.
לעזאזל.
אבא שלך השאיר לך משהו?
אני רק בוחן את כל האפשרויות.
זו לא אחת מהן.
היה לו ביטוח חיים ע"ש אימא שלי וקרן נאמנות קטנה בשביל אלי.
כנראה הוא חשב שלי הוא לא צריך לדאוג.
איזו אירוניה.
שאלה: אתה שואל את עצמך לפעמים
למה אש מביא את כולנו לשם למשך כל סוף השבוע?
הרי המסיבה רק מחר בערב.
הוא חושב שאנחנו חברים שלו.
הוא אילץ אותך לבצע הונאה פיננסית בשבילו.
את ביצעת הונאה פיננסית בשבילי.
זה...
זה נכון, אבל אני רק אומר שהאנשים האלה נוברים בספרי החשבונות של חדר הכושר.
מה יקרה אם הם ימצאו משהו? אתה יודע,
מה אם זו קנוניה? אתה יודע?
בארני, זה רק סוף שבוע.
נסה להירגע, טוב?
כן. טוב, אתה בטח צודק.
רק אל תגנוב כלום.
בוגר מאוד מצידך.
כן. על זה אני מדבר.
- טוב. - תודה.
אחוזת האברפורד האייקונית נבנתה
על שמונה דונם של קרקע מבוקשת על קו החוף של סגאפונאק,
והיא כוללת בית ששטחו 930 מטר רבוע, בריכה, גינה ומגרש טניס,
כולם בסגנון השינגל הקלאסי של החוף המזרחי,
עד שאוון אש רכש אותו בלא פחות מ-12 מיליון,
והשקיע עוד 12 בהריסתו ובבנייתו מחדש בסגנון מודרני מוקדם
בתקווה שצ'רלס גוואת'מי ונורמן ג'אפי יתגאו בו,
ובתוך כך רמס עשרות שנים של חוקי עזר עירוניים
ושל מאמצים לשימור הדיונות.
בין אם אתה יושב בפקק תנועה או טס מעליו,
הנסיעה להמפטונס אינה דבר של מה בכך,
אז לפחות שיהיה לך בית כמו זה, שיהיה שווה את הטרחה.
היי! ברוכים הבאים! ברוכים הבאים!
איך הייתה הנסיעה?
- חלקה, אחי. - כן?
- תודה על המסוק. - היי, בכיף.
אין מצב שאתקע את האורחים שלי בפקקים של ההמפטונס.
מה שלומך, אחי? טוב לראות אותך.
- טוב לראות אותך. ברוכה הבא. - היי.
- היי, קופ. אני שמח שבאת. - היי.
- כמובן. כמובן. - כן.
היי, הנטר. מה שלומנו?
- אבא, לא. - טוב.
בוא, אראה לך את הסביבה.
מיני קופר נותן עבודה, הא?
טוב, בסדר.
אז תתרווחו לכם, צאו לסיור בשטח, קפצו לבריכה, מה שבא לכם.
היי, הנטר.
מחר בערב האירוע המרכזי.
הזמנתי כמה חברים, לא משהו גדול.
אבל הערב תכננתי ארוחת ערב נהדרת רק בשבילנו.
הבאתי את החבר שלי, השף ניקולאס.
- הוא מחרבן כוכבי מישלין. - סליחה על ההפרעה,
אבל מישהו יכול לכוון אותי לשירותים הקרובים?
רצפת האגן שלי היא גבינה שוויצרית.
- אנקה. - כן.
את בסדר?
- בוא תראה את הנוף. - כן, תראה לי.
כן.
- לעזאזל. - המקום בטח עלה הון.
- ללכת על גדול או ללכת הביתה, נכון? - זה הבית שלך.
אני מת על האיש הזה.
- קופ? - היי.
היי,
הצטערתי מאוד לשמוע על אבא שלך.
- תודה. - כן. אז מה שלומך?
סליחה, אני לא... מותר לי בכלל לשאול?
יודע מה? שכח מזה, אני רק...
- אני מצטערת. - לא, זה בסדר.
אני בסדר גמור. תודה.
- אתה באמת בסדר? - היי, חדשות טובות.
הצוות שלי סיים את הבדיקה של חדרי הכושר של ניק
ואנחנו מוכנים להתקדם.
יש!
- אוי, שיט! - אח שלי!
- איך ההרגשה? - הרגשה טובה.
אז מה קורה עכשיו?
טוב, אז נתחיל לבצע איחוד, להטמיע את מערכות הבק-אופיס.
חשבונאות, הנהלת חשבונות, ספקים, לקוחות, הכול.
וככה, כשנתרחב, המערכות כבר יהיו מוכנות.
חכה רגע. בכלל לא דיברנו על כל זה.
אנחנו לא יכולים להעביר לך את כל מנגנוני הבקרה שלנו על היום הראשון.
אני חושב ש-30 מיליון דולר אמורים לקנות לי קצת שקיפות, לא?
בהחלט, אבל שקיפות ובקרה הן לא אותו דבר.
אבל למה שתעמיס על ניק את הטיפול בשכר, בהטבות ובחבויות
של מערך בק-אופיס שלם כשלי כבר יש תשתית מוכנה?
כי זה העסק של ניק.
טוב, תירגע, בארני. כולנו חברים כאן.
הכול טוב. זה התפקיד שלו.
שמע, המומחיות שלך היא ניהול הון.
שלי היא ניהול חברות.
ואם אתה מוכן להתעלם מיעילות תפעולית
בסדר גודל של שבע ספרות...
אני חייב לתהות למה.
בחייך, בארני. בוא נעוף על זה.
חוץ מזה, אני לא רוצה שתבזבז זמן על איזון הספרים
בזמן שאתה אמור להסתובב בשטח ולהגדיל את אימפריית ברנדס.
כל עניין כספי עובר דרכי.
כן, ברור. היי, זה התחום שלך.
- קדימה בכל הכוח, חבר'ה. - בכל הכוח. בכל הכוח.
טוב, די לדבר על עבודה.
לסאם ולי יש עיסוי זוגי.
אז תרגישו בבית, בבקשה, ותיהנו מהמקום.
- נתראה עוד מעט. - טוב.
- תבלו, חבר'ה. - טוב.
- אז זהו. - תיהנו!
לא ידעתי שכולם יבואו בזוגות.
זה אומר שאתה בן הזוג שלי.
לא לאורך זמן.
תכף תראה. אני שולח הודעה לאתרי היכרויות.
לא, אני מסודר. תודה.
בטוח? יש כאן כישרונות גדולים בעונה זו של השנה.
בחייך, אני כאן עם הנטר.
כן, אבל אני מתרשם שלא נראה אותו הרבה.
אני יודע. זה...
הפסדת, ידידי.
היי, מל, מה קורה?
היי, שמעתי ששתינו לבד בסוף השבוע הזה.
רוצה לעלות אליי לנטפליקס וסתלבט?
זה לא מה שזה אומר.
- לא? - לא, אבל כן, אני אבוא.
למה את לוחשת?
אני מלמדת.
באמת? אז למה ענית?
- חשבתי שזה מקרה חירום. - לא, זו רק אני.
חזרי לתלמידים. תתקשרי אחר כך.
טוב. ביי.
מה נסגר?
שיט. סליחה!
אני לא...
סליחה.
תראי, הם נראים חמודים ותמימים,
אבל באזור הזה הם נחשבים למין פולש.
הם נושאים קרציות שמעבירות מחלות. הם מחסלים את הצמחייה.
ותאמיני או לא, הם הגורם העיקרי לתאונות דרכים.
למעשה, איש אחד מדרום אפריקה הביא
איזה 20 אריות אפריקאים ושחרר אותם כדי שיצודו את האיילים.
אני לא אוהבת רובים.
כמובן.
אני מצטער, לא חשבתי.
בואי ניכנס בחזרה.
למה כולם בחוץ מוקדם כל כך?
הרוב באים רק לראות מי עוד כאן.
זה מה שאנחנו עושים?
לא, אנחנו מתחברים.
סבא שלך אהב את המקום הזה.
להורים שלו היה כאן בית לפני שההמפטונס היו "ההמפטונס".
- אה, כן? - כן.
אתה מתגעגע אליו.
כן. כן.
כן, גם אני.
זה הרבה יותר גדול ממה שחשבתי.
כנראה לא משנה בן כמה אתה, אבא שלך הוא עדיין אבא שלך.
בוא.
קופ!
בוסלי, מה שלומך?
שמעתי שסנג'רת את ג'ק והזרמת כסף גדול לביילי.
טוב, אני רק מנסה להתפרנס, אתה מבין?
מה זה היה?
זה היה בוסלי.
ועכשיו אתה מכיר אותו בערך כמוני.
אולי תבדוק מה עם ההזמנה שלנו?
בטח.
- קופ? - היי!
- היי. איזו הפתעה נעימה. - אכן.
- לא ידעתי שיש לך בית כאן. - אין לי.
אני מתארח אצל חבר.
- נחמד. - ומה איתך?
יש לי בית קטן בסגאפונאק,
ברח' הדג'ס, בהמשך הרחוב של חנות הכולבו.
נחמד, כן.
איך הולך לג'ק?
ג'ק הוא ג'וק.
הוא ישרוד גם פיצוץ גרעיני.
תכננתי להתקשר לדרוש בשלומו,
אבל בעצם מה אני יכולה להגיד?
כן, זה לא שיש כרטיס ברכה למצב כזה.
לא, אין.
- אז לכמה זמן באת? - רק עד מחר.
חבל.
טוב, האמת היא,
שהאדם שאני מתארח אצלו עורך מסיבה קטנה הערב.
- כדאי לך לבוא. - לא נראה לי.
תאמיני לי, סביר להניח שתכירי שם יותר אנשים ממני.
שלח לי את הפרטים. אעדכן אותך.
- טוב. שמחתי לראות אותך. - טוב.
טוב לראות גם אותך.
מי זאת?
זה סיפור ארוך.
אמרת שתאכל את כל הקופסה, אז תאכל את כל הקופסה.
פשוט תאכל את זה. על מי אתה עובד?
- אוון. - זה עורך הדין של אש.
היי, סליחה, חברים.
אין מה לדאוג. אנחנו תכף חוזרים.
לא-פאקינג-ייאמן.
אש?
שוב הבולשיט הזה?
אמרתי לך שאתה צריך להביא צו חיפוש, אחי.
לא תמצא כלום עליי.
אתה מנסה להביך אותי מול החברים שלי?
לך תזדיין ושיזדיין כל הקרקס הדפוק הזה.
- אל תרים את הקול. תירגע. - תסתלקו מכאן.
- מה הולך שם? - אין לי מושג.
שוב ושוב אתה בא אליי עם החיוך הזחוח שלך,
- ומביא איתך את ה... - זה לא טוב.
- אז תציית לחוק, אדוני. - אשכרה.
- חוק? אני לא מפר שום חוק. - עוד מעט נדע, נכון?
נראה לך שאני אעבור בשתיקה על החרא הזה?
לך תזדיין.
זכור מה שאני אומר לך.
אתה והחיוך הזחוח שלך פשוט תזדיינו מכאן!
זו הטרדה לשמה.
אנחנו אמורים לעזוב?
נראה לי שעדיף לתת לזה רגע.
חוץ מזה, כנראה כבר יש פקק תנועה רציני ביציאה.
- אני יכולה לארוז בפחות מדקה. - אשלם לראות את זה.
- לא, חבר'ה, אל תשאירו אותי כאן. - היי!
מצטער, חבר'ה. הם עושים את זה פעם או פעמיים בשנה
ואף פעם לא יוצא מזה כלום.
הם דואגים שאני אישאר דרוך.
- אבל מה הם מחפשים? - זו משלחת דיג.
הם לא אוהבים את צורת העבודה שלי
וחורה להם שאני לא עובר על אף חוק.
אתה בסדר, גבר? נראה שהרוחות די התלהטו שם.
תאמין לי, זה בסדר. זה טקס קבוע.
עכשיו אני מאיים לתבוע והבוס של הבוס של הסוכן מאלץ אותו להתנצל.
וחוזר חלילה. כשאתה מגיע לשווי מסוים,
הם אוהבים לצייר מטרה על הגב שלך, זה הכול.
אני מקווה שלא יצאתי מניאק מדי.
מניאק במידה הנכונה.
יופי, בדיוק מה שרציתי.
טוב, אז המסיבה מתחילה בחמש.
כך שיש לנו שפע של זמן לשחייה, אולי למנוחת צהריים.
אני הולך להתלבש. את באה?
קדימה!
אני כבר לא מזהה את הנוער של היום.
ברוכה הבאה לעולמי.
כלומר...
הם אמורים להבריז משיעור כדי ללכת להפיל ראשים, או...
או להזדיין על יבש במכונית של ההורים
או להקשיב למוזיקת פאנק או לעשות קעקוע מטופש.
במקום זה הם מנסחים את קורות החיים שלהם.
והם מפספסים את כל הקטע של להיות צעירים וטיפשים
ופשוט דוהרים אל הבגרות
כאילו קבור שם איזה אוצר או משהו.
לא כולם.
כן, טוב, טורי ילדה חכמה. היא תעבור את זה.
הייתי מסתפקת בכך שהיא תדבר איתי.
אז אולי תשלחי לה מסרון, תשאלי אם בא לה לבוא לבלות איתנו.
היא לא רוצה.
אל תזלזלי בכוח המשיכה שלי.
טוב, בואי נשלח לה אותך ואת הבריכה.
- תראי מפתה במיוחד. - בייקון, ביצה וגבינה.
טוב, חכי.
"באה לשחות איתנו?"
טוב, על החיים ועל המוות.
- הולכת למסיבה -
נו כבר.
- אבל תודה על ההצעה -
לפחות היא עונה. זו התקדמות, אני מניחה.
את רואה? היא חוזרת לעצמה.
בסופו של דבר כל הבנות זקוקות לאימהות שלהן, ואת זה אני אומרת
ואת מכירה את אימא שלי.
איך הולך במייפילד?
למה? מה? הם התקשרו אלייך?
לא, למה שיתקשרו אליי?
אין סיבה.
האף-בי-איי הם לא האורחים הכי מסודרים בעולם, מה?
אני מצטערת.
- על מה? - לא התכוונתי לחטט.
בטח שהתכוונת.
זה בסדר. אני אוהב את זה.
באמת?
היי, אז...
הסוכנים מקודם, כל האירוע הזה,
את בטח תוהה למה הכנסת את עצמך
ואם לא עדיף לך לנטוש את הסירה.
אני צודק?
משהו כזה.
טוב, שמעי, דבר ראשון, אני לא רוצה שתרגישי תקועה כאן.
אז אם את רוצה לעזוב, אני אדאג לך להסעה,
אבל אני ממש מקווה שלא.
אני צריכה לשמוע ממך את האמת.
לא שיקרתי לך.
זה לא אותו דבר.
את צודקת, זה שונה.
אבל את יכולה לשאול כל דבר.
- אין לי מה להסתיר. - טוב.
למה הגיעו הנה האף-בי-איי?
הם התבקשו לסייע לאינטרפול.
טוב, זה באמת מרגיע.
- תודה. - טוב.
אז ככה, הסוכן הראשי,
זה שצעקתי עליו בחוץ, שמו מוהלר,
וכבר שנים הוא מנסה להפיל אותי, החלאה, בגלל איזה פשע ימי לא ברור.
לא אכפת לו אם אני אשם או חף מפשע.
מבחינתו, כל אדם עשיר כמוני אשם במשהו.
וזה נכון? אתה אשם?
אני גולש לתחום האפור מעת לעת, אבל מי לא.
אבל האם אני אשם בפשעים? לא.
וכשמוהלר יסתלק,
והוא יסתלק אחרי שדמיל יגמור איתו, כל זה ייעלם.
נדמה לי שזה הרגע הנכון לספר לי מה בדיוק אתה עושה.
אמרתי לך שיש לי חברת ספנות בינלאומית.
אני יודעת, אבל מה אתה מוביל?
אנחנו מובילים הכול.
פירות, מכוניות, אוכל,
טלפונים, אלקטרוניקה, מכונות, ביגוד, כימיקלים, מיקרו-שבבים...
נשק?
- לפעמים. - אתה סוחר נשק?
- מה? לא... - הרגע אמרת שאתה מוביל נשק.
כן, אבל כולם מובילים נשק.
ארצות הבריות מובילה נשק בשווי של 250 מיליארד דולר בשנה.
ואתה מוביל רק בשביל ארה"ב?
תקשיבי,
אי אפשר לנהל חברה בסדר גודל כזה בלי להתלכלך בגיאופוליטיקה פה ושם.
בעלי הברית של השנה שעברה הם האויבים של השנה,
ואנחנו משתדלים.
דמיל מעסיק צבא של עורכי דין כדי לוודא
שתמיד נהיה בצד הנכון של החוק.
- אשמח לכוס מים. - טוב.
את מכירה את זה שלפעמים נשיקה נדמית ההפך מנשיקה?
- לא ניסיתי לסחוט. - ברור שלא.
- היי, אחי. מה קורה? - עיתוי לא מוצלח?
לא. גרייס במקלחת, אבל אתה יכול להיכנס.
מה קורה?
אתה חושב שזו טעות להיכנס לעסקים עם אש?
אני לא אוהב להיות זה שאומר "אמרתי לך."
- כאילו, האף-בי-איי באו אליו... - כן.
והוא מתנהג כאילו זה קורה כל הזמן.
חדר הכושר הוא המורשת שלי. הוא נועד לילדים ולנכדי שלי.
אני לא יכול לפשל.
כן, טוב, תראה, כשאחזור אדבר עם ביוריאן ועם הצוות שלו.
נראה כמה מרחב תמרון יש לנו.
- בסדר? - טוב. סבבה.
סבבה, סכבה, סבבה, סבבה.
רק רגע, מי מהם הוא ביוריאן?
- עורך הדין שלנו. - עורך דין!
אכלנו צהריים במשרד שלו לפני כמה שבועות.
- נכון, נכון. שיט. - כן.
מאז שכל זה התחיל, יש יותר מדי אנשים.
אני יודע.
שמע, תן לי כמה ימים. אבדוק אם אפשר להוציא אותך מזה.
לא אמרתי שאני רוצה לצאת.
כלומר, מדובר על התרחבות גלובלית.
אני רק רוצה לדעת מי מה מו, אתה יודע?
נהוג לברר את זה לפני שנכנסים עם מישהו למיטה.
באן-בי-איי לא נהוג.
נכון.
תראה, אני יודע שהייתי צריך לשתף אותך מוקדם יותר.
יש להניח שאני מגזים. אבל אני חייב לדעת עם מה יש לי עסק כאן.
לפני רגע ראינו עם מה יש לנו עסק.
זה הרבה כסף, בארני.
בסדר. אני אטפל בזה.
- טוב. - תודה.
תברר מי עשה להם את הריצוף... אוי, אלוהים, לא!
- בארני! - היי, גרייס.
באתם לחסל אותי?
לא. אנחנו רק מבררים את העניין עם האף-בי-איי.
אין מכשיר ציתות בחוף, נכון?
עליי אין.
אתם לא הכרתם רשמית.
לוק דמיל. אנדרו קופר.
חשבנו לעצמנו, מר קופר, שאתה ואוון צוות לא רע.
אנחנו רוצים שזה יימשך.
- מה זה אומר? - אתה תנהל עוד כסף שלי.
ואני נותן לך חמישה אחוז.
לא יודע, קשה לי לתת אמון במישהו
שהתחיל את הקשר בינינו בסחיטה.
טוב, אתה התחלת אותו בגניבה ממני, נכון?
זיהית הזדמנות וניצלת אותה.
גם אני. וזה היה מכוער ומטופש ומתחת לכבודנו.
כעת אני מציע משהו שונה.
זו הונאה.
לא. זה וול סטריט.
אם אתה לא מכופף את החוקים, אתה לא משתתף במשחק, נכון?
זו הדעה באף-בי-איי?
זה בדיוק העניין, קופ.
אם האף-בי-איי עוקבים אחריי כל כך מקרוב,
בסוף הם יגיעו אליך.
אתה מנהל 400 מיליון דולר שלי.
אנחנו סוג של נשואים, לא?
- אז זו לא ממש הצעה. - בטח שכן.
- אתה יכול לסרב. - ומי יקרה אז?
דבר עם עורך הדין שלי.
זו לא הצעה.
אולי כדאי שאביא עורך דין משלי.
אדבר עם האף-בי-איי בעצמי.
אתה יכול לעשות את זה.
אבל לאורך ההיסטוריה זה לא עבד טוב לאנשים מהתחום שלנו.
זה איום?
תיהנה מהמסיבה.
בוא.
- תראה אותך! - היי.
אז ייתכן שכל הסיפור עם האף-בי-איי דווקא שיחק לטובתנו.
- כן? באיזה אופן? - ניק חטף רגליים קרות.
טוב, רגליים חמות,
אבל זה עשוי לעזור לי לבטל את ההסכם עם אש.
ואז תוכל להחזיר את הכסף שלנו.
גם זה.
אבל יותר מזה אני מעוניין להעיף את הטיפוס הזה מהחיים של כולנו.
הוא רק יביא צרות.
- חשבתי שתשמח יותר. - הוא הציע לי חמישה אחוז.
- ממה? - מהכול.
- אתה מחשב? - אני לא צריך.
זה 20 מיליון דולר.
זה לא כולל רווחים מהעסקאות, אבל אני מניח שסירבת.
ייתכן שלא תהיה לי ברירה.
עד כמה הוא מסוכן?
היי, אנחנו הולכים למסיבה.
אתם במסיבה ברגע זה.
אנחנו הולכים למסיבה טובה יותר.
יהיו סמים במסיבה הזאת?
פחות ממה שיהיה כאן.
בסדר. לכו. תעופו מכאן. תקבלו החלטות טובות.
גם אתה.
סעו במונית.
למה חשבנו כשכדאי לנו להתרבות?
אתה יודע שזה לא בא בחשבון.
ייתכן שלא תהיה לי דרך לסגת.
נחשוב על משהו. אנחנו חייבים.
ועד אז?
עד אז, ידידי, נאכל, נשתה ונתהולל.
כי מחר נמות?
מה?
- לא ככה זה הולך. - ככה זה נגמר.
כך נגמר הציטוט.
טוב, זה סתם טיפשי.
היי, חבר'ה. תטעמו את זה.
- יש לנו כבר משקאות. - לא.
אלה יותר טובים. זה מתכון שלי.
- טוב. לא חשבתי שזה יהיה סגול. - קדימה. נרים כוסית?
לחיי התחלות חדשות.
טוב.
- בחיי. זה באמת טוב. - טעים, נכון?
- מה יש בזה? - וודקה בלוגה.
בקבוק אחד עולה 25,000 דולר.
סירופ סמבוק וקצת מיץ לימון.
ואקסטזי. אופס.
- מה זה? - רק קצת.
- רק קצת. בחייך. - אוי ואבוי.
כל הכבוד.
- שיט. - כל הכבוד.
- נראה שאני הולך על זה. - בסדר.
- טוב... לחיים. - בארני, חבר שלי.
קריקט, היי.
- באת. - כן.
- וואו. - שלום... היי.
טוב.
שמח לראות אותי?
מה הסגיר אותי?
אני חושבת שאנחנו צריכים להשלים פערים.
כן, כבר התחלנו לצמצם אותם.
- סליחה. תודה. - תודה.
לחיים.
אני מה-זה עפה מכאן עכשיו.
בדיוק קיבלתי את השיבוץ למעונות בדיוק
ומסתבר שהשותפה שלי היא מלכת יופי עם איזה 200,000 עוקבים בטיקטוק
והיא שגרירה של המותג "רוד".
אני כל כך מקנאה. יזמינו אותך למסיבות הכי שוות.
אני יודעת.
אני פשוט מתה לעוף מכאן כבר.
התחושה היא שמותר להיות עצובה, אבל לא עצובה מדי. את יודעת?
כלומר, אבא שלי מת, ברור שאני עצובה.
זה אומר שאני משוגעת? או משוגעת יותר?
- לא, זה לא הוגן. - כן.
והניסיונות להוכיח שאני לא משוגעת מתחילים לשגע אותי.
כאילו, מה תקופת ההתיישנות של הדבר הזה?
כאילו, מתי כולם יפסיקו להתייחס אליי כמו לנערה בהפרעה?
ואת יודעת מה? זה לא הוגן כי אף אחד לא מתקרצץ על אנדי
על איך שהוא מתאבל או לא מתאבל.
ואני רוצה להגיד לך משהו.
לא אכפת לי איך זה נראה מבחוץ, האח שלי במצב מחורבן.
האח שלך מציג את עצמו
כמו זכר אלפא כל-אמריקני קלאסי,
שמאופס על החיים שלו.
והסיבה שאנשים קונים את זה היא שהוא יודע למכור את זה מצוין.
הוא חתיך,
הוא חכם, הוא מצליח, הוא נראה טוב...
וכשהוא מדבר אלייך עם העיניים שלו
והוא מתמקד בך בחדר מלא אנשים,
את מרגישה כאילו את האדם היחיד ביקום.
- טוב. בסדר. - עם ה... לא.
הנקודה היא שזו מסכה שהוא מציג לעולם,
אבל מתחת לפני השטח הוא בלגן אחד גדול ומבעבע באריזה של ילד מגודל.
והטרגדיה היא שאף אחד לא מבחין בזה עד...
מה קורה?
את מריחה את הריח הזה?
זה ריח של חרא אמיתי.
זה מהשכנים שלי.
הם מבצעים שיפוצים לשם נקמה בגלל הסיפור עם הכלב
והם התקינו שירותים ניידים
בשביל צוות העובדים שלהם על גבול השטח שלי רק כדי להכניס לי.
מה?
- דיברת איתם? - כן.
ואולי זו הייתה הטעות הראשונה.
ייתכן, וייתכן שלא, אספתי חלק מהקקי של הכלב שלהם,
שמתי בשקית הפתעה והנחתי אותה בכניסה לבית שלהם.
למקרה שחשבת שיש לך מונופול על טירוף.
- אלוהים אדירים. איזה בני זונות. - כן.
רוצה לדעת מה הבעיה שלך לדעתי?
אני ממש רוצה.
אני חושבת שאת לא מספיק משוגעת.
אז אוון אש...
כן, מה איתו?
הוא לא נראה כמו מישהו שתרצה להיות חבר שלו.
טוב, זו תגובה מובנת לחלוטין
על סמך ההיכרות החטופה שלך איתו.
אז יש בו יותר מזה?
לא, לא, לא, לא, לא. קלעת בול.
תיזהרי.
הייתי אומר שאנחנו יותר מכרים מיודדים.
- טוב, הבנתי. - כמונו, בערך. את ואני.
טוב, אני לא חושבת שזה מה שאנחנו.
- נכון? - אז מה אנחנו?
אני אודיע לך כשאחליט.
תעדכני אותי.
- שלום. - שלום.
היי. אני נורא מצטערת. אני חייבת לדבר איתו רגע.
באמת? אנחנו באמצע משהו כאן.
- באמת. - זה בסדר.
ניפגש כשתחזור לבית. זה בסדר.
נתראה שם.
מה את רוצה, גרייס?
אתה חושב שאני מטומטמת?
לא.
אני לא יודעת מה אתה זומם, אבל זה לא לרוחי.
אני צריך קצת יותר הקשר בשביל להבין.
אתה ובארני זוממים משהו.
בארני ואני תמיד זוממים משהו. הוא מנהל הכספים שלי.
ורוב הלקוחות שלו לא משלמים לו בשקיות נייר מלאות כסף מזומן.
הוא יכול לעבוד אצל אבא שלי, אתה יודע?
ובמקום זה... זה.
טוב, המזומן היה אירוע חד-פעמי.
אני יודע שזה נראה רע. אבל אין סיבה לדאגה.
בסדר.
אז אני חוזרת ושואלת, אתה חושב שאני מטומטמת?
- נדמה לי שעברנו על זה, גרייס. - היי!
הוא כמעט נהרג בגללך פעם.
אם זה יקרה שוב, אני אהרוג אותך במו ידיי.
הוא בר מזל שיש לו אותך, גרייס.
מה אתה אומר.
- היי. - היי.
את בסדר?
אתה שואל באמת או רק מנימוס?
אני חושב שעכשיו אני שואל באמת.
טוב, בוא נראה.
הבוקר, הגבר שאני יוצאת איתו רצח אייל ברובה ציד מול העיניים שלי,
ואז הגיעו האף-בי-איי והאינטרפול לקחת את כל מהכוננים הקשיחים שלו,
אז, כן, אני מרגישה נפלא.
אבל חוץ מזה, סוף שבוע מוצלח מאוד, לא?
מה נסגר עם הגברים שאני בוחרת?
- היי. - לא.
אני רק אומרת, הסחורה הכי משובחת בשוק
הוא בעלה לשעבר הבלתי זמין רגשית של אחת החברות הכי קרובות שלי.
אני כבר לא יודעת מה אני עושה.
רק שאבין, את אומרת שאני הסחורה הכי משובחת?
בחייך.
אם זה מנחם אותך, אני חושב שכולנו שרוטים כך או אחרת.
תודה, זה לא מנחם.
פשוט לא ציפיתי שבגיל הזה ארגיש לבד כל כך.
חומד, אני כאן איתך.
אבל תראי, גמרת את הסיפור עם פול, נכון?
זה היה גרוע.
אבל יצאת מזה.
ואת כבר במצב טוב יותר.
תני לזה זמן, טוב?
צריך רק הצלחה אחת.
אתה חושב שזו טעות מצדי להיות עם אש?
אני...
אני חושב שאולי כן.
אבל אתה מסתובב איתו.
נכון, ולכן אני יודע שעדיף לך להתרחק ממנו.
נחמד שאפשר לדבר איתך ככה.
בואי.
לא הכול היה נורא, נכון?
אתה יודע שלא.
- חכה. חכה, חכה, חכה. - טוב, טוב.
חכה, סליחה.
סליחה, אני רק...
אני חושבת שעדיף שלא נעשה את זה.
כן.
אני פשוט משתדלת לא לסבך עוד את החיים שלי בגלל סקס.
את כנראה...
צודקת.
כל העניין של לימודים בקולג'.
הוא פשוט מגיע מוקדם מדי, אתה יודע?
נכון? אנחנו לא יודעים כלום על כלום.
אנחנו עוד לא יודעים מי אנחנו בכלל, ואנחנו...
אנחנו אמורים להתחיל לקבל החלטות גורליות על מה שנהיה בעתיד.
כלומר...
איך אתה יכול להחליט מי תהיה אם אתה אפילו לא יודע מי אתה?
נכון?
רוצה לעלות למעלה?
כן.
שתי, שתי, שתי, שתי.
יש! יפה.
טורי, זו האאודי שלך בכביש הגישה?
- כן. - סליחה, את חוסמת אותי.
אני צריך לצאת.
אני כבר חוזרת.
איזה חרא.
אלוהים...
אוי, אלוהים, זה כבד.
- אוי, פאק. - תכופפי את הברכיים.
- מה עוד אפשר לכופף? - שאני אמות.
טוב, אני חושבת... אני...
אני נכנעת.
- זה היה מאמץ הרואי. - לא, אנחנו מסוגלות.
- אני בעד שנפסיק. - מאוחר מדי!
אוי, שיט.
נכון?
ברחי!
מל!
אני בסדר. תמשיכי לרוץ.
אוי, שיט.
מה נסגר איתך?
יצאת מדעתך?
אוי, אלוהים.
שמרי על הראש.
טורי?
- גברתי! - לא, בבקשה, אדוני.
- אימא? - בבקשה, אדוני. חכה.
טורי!
זו הבת שלי. בבקשה, אדוני.
היי.
קח אותי הביתה, קופ.
טוב. טוב, בואי.
שימי לב איפה את דורכת.
אוי ואבוי.
אני צריך לענות. אני מצטער, רק שנייה.
היי.
הכול בסדר?
תגדיר "בסדר".
- מה קורה? - עצרו את טורי.
- מה? - כן, נהיגה בשכרות.
את צוחקת עליי?
לא מאפשרים לי לשחרר אותה.
זה חייב להיות הורה.
אלי, אני שלוש שעות משם. תתקשרי למל.
אז תשמע קטע...
נשמע כאילו נצטרך לדחות.
אני מצטער. אני חייב לנסוע הביתה.
הכול בסדר?
כן.
אתקשר אלייך.
אולי אפילו אענה לך.
תעני.
שיט.
היי, חבר'ה, אני צריך לחזור לווסטמונט.
אין מצב. מה, עכשיו? עכשיו אמצע הלילה.
אני יודע. מסתבר שטורי ומל נעצרו.
מה?
אני אצטרך לשמוע את הגרסה המלאה.
תאמין לי, גם אני.
- מה קורה? - אל תדאגי.
- מי צריך מילוי? - היי, אני לא יכול.
- סליחה, אני חייב לנסוע הביתה עכשיו. - מה?
- עכשיו ברגע זה? - כן.
- אתה בסדר? - בסדר גמור. זה עניין משפחתי.
הנהג שלי סיים להיום אבל קח אחת אחת המכונית מהמוסך.
מעולה, המון תודה. זה... אוי, אלוהים! פאק, הנטר.
הם עדיין בחוף הים. אל תדאג.
אחזיר אותו ואת דליילה מחר.
- תודה. - בכיף.
- בואו. - אתה לא הולך לשום מקום.
- אני אסיע אותך. - אין צורך, גרייס. זה בסדר.
אני חושבת שיש צורך כי אני בערך היחידה הפיכחת כאן.
אני בסדר.
אתה לא.
אני נוהגת.
טוב? בוא.
- שימו עין על בארני. - המפתחות בפנים.
- טוב. תודה, גרייס. אני רציני. - עכשיו נוכל לעשות חיים.
אלוהים...
לכל הרוחות.
- שיט. - את בסדר?
כן. כן. תודה.
אתה בסדר?
- כן, בואי רק ניסע לאט יותר, טוב? - כן.
- משטרה -
בעולם הזה, אלווד, אתה חייב להיות או חכם מאוד, או נחמד מאוד.
במשך שנים הייתי חכם.
אני ממליץ על נחמד.
אתה רשאי לצטט אותי.
זה המקום.
- הגענו. - טוב. תודה רבה לך.
מה?
תרגום: גלית אקסלרד