Bocs, hogy késtem!
Hol vannak a gyerekek?
Amikor eljöttem,
Hunter az iPadjén csüngött a teraszon,
Tori meg a szobába rendelt, mintha az élete függne tőle.
Vacsoraasztalt foglaltam.
Mit lehet csinálni?
Ember tervez…
- Üdv, egy Negronit kérnék. - Máris.
- Ó, azta! - Ez a nyaralós piám.
Azt hittem, a túl sok rozé a nyaralós piád.
Igen, úgy tűnik, a Negroni a „vége a nyaralásnak” piám.
Hazamenni szopás.
Nem akarok hazamenni.
Itt vagyunk, amíg itt vagyunk.
- Mi? Köszönöm. - Egy Negroni a hölgynek.
- Egészség! - A nyaralásfilozófiám.
Hú, Coop, ez nagyon mély.
Tudod, hogy ez nem jelent semmit, ugye?
Majd a második Negroni után fog.
Lehet, hogy átállok a mezcalra.
Híres utolsó szavak.
Lesznek még.
Utolsó szavak?
Nem, ilyen nyaralások.
Gondolod?
Itt vagyunk, amíg itt vagyunk.
Ó, Istenem! Állj le!
Gondolj bele! Nagyon sokat fejlődtünk…
hogy tudunk ilyet csinálni.
Könnyebb, ha nem dugunk egymás barátaival.
- Hé, te kezdted! - Téged gyilkossággal vádoltak.
Jogos.
- Kaphatnék még egyet? - Hú!
Si, señora.
Gyorsan legurult.
Sokára megyek aludni.
Ötvenévesek vagyunk, Coop.
A francba!
Azt hittem, hogy mostanra minden sínen lesz,
vagy legalábbis azt, hogy nem kell nulláról kezdenem.
Figyelj, tavaly ilyenkor életfogytiglani börtönbüntetés várt rám!
És mindent elveszíthettünk volna, úgyhogy egész jók vagyunk.
Azt mondod, hogy lejjebb tetted a mércét.
Megsemmisítettem. Nincs mérce.
Rúgjunk be nagyon-nagyon-nagyon!
Oké.
Megzavartam valamit?
Egyáltalán nem.
Itt ül, negronizik. Szexelni akar.
- Nem az esetem. - Lószart nem!
Még én is lefektetném.
Tényleg?
Vagyis ha ez a helyzet, erre nem voltam felkészülve.
De… tudok alkalmazkodni.
- Tudod, mind felnőttek vagyunk. - Álmodban.
- Álmodtam ilyet. - Én nem állok az utadba.
Nem vagy útban. Nem állsz az utamba.
Mégiscsak nyaralsz.
Ha ezt akarod csinálni,
- akkor le van szarva, csináld! - Nem ezt akarom.
A gyerekek leléptek. Ez az utolsó estéd.
Végigcsináltuk az egész utat anélkül, hogy ágyba bújtunk volna.
- Egyébként éljen, ügyesek vagyunk! - Éljen!
Ez Amerika.
- Igazából Mexikó. - A csaj dögös, te pedig jól tartod magad.
Köszönöm.
És ha ez kell neked, akkor hajrá!
Ha akartam volna valamit, már rég meglenne.
Ilyen egyszerű, igaz?
- Ja. Én megyek. - Hová mész?
Mi történt?
- Nem történt semmi. Minden oké. - Minden oké?
- Ezt mondod, de… - Nem fogok itt ülni, és…
fasztorlaszolni téged.
Úgy érzem, ez a beszélgetés nagyon félresiklott.
Ebben igazad van.
Hé, a Flora Farmsban foglaltam asztalt.
Van fogalmad róla, milyen nehéz volt?
Ember tervez, igaz?
Volt idő, amikor a közös nyaralás
elképzelhetetlennek tűnt az exnejemmel.
Kiderült, hogy jó okkal.
De még ha újabb vitám is volt Mellel, amit nem értettem teljesen,
nem árnyékolta be az örömöt, hogy selymes whiskyt ittam
egy ötcsillagos üdülő strandján, miközben 25 évtől életfogytigon is ülhettem volna.
Mindent egybevetve a dolgok felívelőben voltak.
Mondom, hogy megy ez…
Letartóztatnak gyilkosságért.
Felmentenek.
Felkínálják a régi állásodat, de más utat választasz,
végleg felégetve azt a hidat.
Ez azt jelenti, hogy onnan az ideiglenes jövedelemforrásod lesz az elsődleges.
Szóval szintet lépsz
és békét kötsz.
A stabil bevételi forrás ássa el a leggyorsabban a csatabárdot.
De egy városban, ahol a megítélés a törvény kilenctizedét teszi ki,
tartani kell a látszatot.
Például kell egy iroda Manhattanben, ahová mindennap bejársz dolgozni.
Ami segít, hogy a közös gyereknevelés újra működjön.
Menjünk!
És most, hogy az élet kézben tarthatónak tűnik,
végre élvezheted a szinglilétet.
Tarts ki
Viharos idők jönnek
Valahogy mennie kell
Hogy felgyújtsuk a házat
Ami a városban töltött éjszakákat jelent.
És otthon töltött éjszakákat.
Vigyázz, nehogy megkapd, amire vágysz
Menő csajok, furcsák, de nem idegenek
Én egy átlagos pasi vagyok
Nem tudta senki, hogy gyilkosságért letartóztattak, vagy hogy felmentettek,
de valahogy ez az egész pocsék epizód növelte a társadalmi presztízsedet.
Sam Levitt esetében nem annyira.
Bár az ügyvédje lefaragta a büntetését tetemes pénzbírságra, és közmunkára.
Lehet, hogy könnyen megúszta,
de Westmont Village-ben más törvények voltak.
És ez a bíróság nem ismer irgalmat.
Az élet jobb, mint jó ideje bármikor.
A családi dinamika többé-kevésbé működik.
A gyerekeid nagyon jól vannak.
És ha vannak is percek, amikor a bujkáló fájdalom,
amit a szétesett családod miatt érzel, pofán ver…
akkor jönnek képbe az éjszakák, amikről az előbb beszéltem.
És ha az sem jön be, akkor ott van a whisky és egy klasszikus film.
Végre újra jól érzed magad a bőrödben.
Te irányítasz. Biztonságot érzel. Sőt, optimizmust.
És, ahogy azt már fájdalmas tapasztalatból tudod,
az élet általában ilyenkor szokta telibe tökön rúgni az embert.
ELADÓ
Mr. Ashe!
Üdv! Reenie Hudson. Telefonon beszéltünk.
- Üdv, Reenie! Hogy van? - Üdv!
Hű, szép autó.
Ért a kocsikhoz?
- Azt azért nem mondanám. - Csak csevegésből.
- Csevegés. Kösz! - Igen. Oké, csak maga után.
Jó napot!
Üdv! Maga képviseli a hirdetőt?
- Igen. Samantha Levitt. - Üdv! Owen Ashe.
Nem néz ki ingatlanosnak.
A lehető legjobb értelemben mondom.
Még új vagyok a szakmában.
- Szervusz, Reenie! - Szia, Samantha!
Akkor, Mr. Ashe, körbevezessem?
- Csak Ashe. - Oké, Ashe.
Igen. Én… Igen, nagyon szeretném.
De őszintén szólva, nem lopnám az idejét,
mert úgy érzem, hogy semmiképp nem fogom megvenni ezt a házat.
Nahát, ez gyors volt.
Nem, csak túl kicsi. Igen, úgy értem, hogy… hogy rettentően kicsi.
Úgy értem, itt állok, és…
Nem is tudom, máris érzem az egész házat, érti?
Olyasmit akarok, amiben eltévedhetek.
És ez, igen, nem is tudom. Ezek a díszítőelemek…
Pfuj!
Ja, nem tudom.
Egyértelműen mondtam, hogy grandiózusabbat keresek, érti?
Sokkal több lendülettel, hogy elájuljak.
- De ez a hely még csak távolról sem… - Ez az én házam.
A maga háza?
Ezt igazán hasznos lett volna tudni, mielőtt jövök.
Nem tudtam, hogy a hölgy el akarja-e árulni, tekintettel a…
a körülményekre.
Milyen körülményekre?
Amire Reenie olyan finoman utal,
az az, hogy a férjem itt halt meg tavaly.
Ó, hűha! Őszinte részvétem.
Köszönöm.
A feleségem nyolc éve halt meg, szóval én is a klubban vagyok.
- Részvétem. - Ó, köszönöm.
Hogy halt meg?
Öngyilkos lett.
- Mi, itt a házban? - Nagyjából ott, ahol most maga áll.
Várjon egy percet! Ez az a ház? Az a sztori?
Igen, benne volt a hírekben.
Magát letartóztatták.
Igen.
Maga egy veszélyes nő.
Nekem is volt pár összetűzésem a törvénnyel.
Akkor abban a klubban is együtt vagyunk.
Gondolom.
Oké. Nos, Mr. Ashe,
- nekünk mennünk kéne. - Igen, igen.
Hé, Samantha!
Ha egy ügynök tudja, hogy más léptékben keresek,
miért mutatja ezt a házat?
Felszopóháznak használja.
Felszopóház?
Nem, olyasmi… olyasmi nem létezik.
Ehhez képest azok a házak, amiket ezután mutat, még nagyobbnak,
még grandiózusabbnak tűnnek.
- Nem, nem, nem. - Értem.
Szeretem tájékoztatni az ügyfeleimet a teljes kínálatról,
mielőtt megfontolnák a vásárlást.
Maga is ezt csinálja?
Nehéz lenne megmondani.
Ebben a városban senki nem bízna meg.
Mi? Miért nem?
Ó, igen! Az egész elítélt bűnözős dolog.
Végül csak pár enyhébb szabálysértés lett belőle.
- Az remek. Örülök. - Köszönöm.
- Megbocsát egy percre? - Persze.
- Reenie! - Igen?
Igen, válthatnánk pár szót?
Az egy 750S, ugye?
- Aha. - Jó kocsi.
Igen, az.
Figyeljen…
Úgy alakult, hogy kéne egy ingatlanügynök.
Mennyire van ma betáblázva?
- Igen? - Szia, Reenie!
Nálad van a Bisbee-birtok, ugye?
- Igen, de ez nincs rendjén. - Be tudsz vinni minket tíz perc múlva?
- Persze. - Remek.
- El akartam vinni… - Mehetünk.
Klassz. Menjünk az én kocsimmal!
- És, Samantha… - Sam.
Oké, Sam.
Megkérdezhetem, hogy ténylegesen hány házat adott el?
Ezt is beleértve egyet sem.
Remek.
Jeff Pratt vagyok, a Princeton Öregdiák-bizottság tagja,
és én vezetem az interjúját.
Értem.
Ismerem a szüleit a régi időkből.
- Jól vannak? - Igen.
- Remek.
Szóval, Tori! Mondja: miért a Princeton?
Azontúl, hogy a szülei ide jártak.
Az nem elég?
Nos, másképp fogalmazva,
mit szeretne elérni a nálunk töltött négy év alatt?
Ó, ön… ön ott tanít?
- Mi? Nem. - Csak mert azt mondta, „nálunk”.
- Bocsánat! Szófordulat volt. - Oké.
Nincs miért izgulnia.
Csak magunk közt beszélgetünk.
Nos, először is, Jeff,
szerintem el kell ismernünk, hogy ez az interjú csak pro forma.
Mindkét oldalról beleszületett vagyok, az apám pedig állandó adományozó.
És az ok, amiért állandó adományozó,
amiért olyan sok Ivy-diplomás tovább támogatja az alma materét,
hogy biztosítsák ott a gyerekeik helyét.
Mert ugyebár, legyünk őszinték,
fontosabb ügyekben is adakozhatnának.
Maguk tönkretették a bolygót a kapitalizmus nevében,
és most ahelyett, hogy próbálnák helyrehozni a kárt,
vagy a szegényeknek ételt, hajlékot adnának,
milliókkal támogatnak 300 éves intézményeket,
amiket átitat a rendszerszintű rasszizmus, az antiszemitizmus és a szexizmus,
annak érdekében, hogy még egy generációnyi
kiváltságos gazdag gyerek tovább harácsolja az oroszlánrészét
a bolygó megmaradt erőforrásainak,
míg a mosdatlan tömegek a maradék koncért háborúznak.
Köszönöm, hogy időt szakított rám,
de legyünk őszinték!
Mindketten tudjuk, hogy fel fognak venni,
mert a rendszer úgy lett felépítve, hogy ezt tegyék.
Én nem építettem semmit.
Bocsánat!
Szófordulat volt.
És teniszre is.
- Mi? - Teniszre is jelentkezem.
Ezzel kellett volna kezdenem.
Na, ilyesmiről beszélek!
- Mennyi? - Húszmillió.
- De biztos van benne némi mozgástér. - Megveszem.
Oké.
- Szóval teljes árat kínál? - Igen, kápéban.
De hétfőre szeretném lezárni.
- Hétfőre? - Igen.
Legalább egy hét a szerződések megírása.
Azután alaposan át kéne néznie…
Holnap egy egész csapat fogja nagyítóval átnézni.
Addig küldje át a papírokat az ügyvédemnek!
Hé, gratulálok!
Most adta el az első házát.
Mit… Mit is mondott, mivel foglalkozik?
MONDJ ÖTÖT AZ EREDETI 13 ÁLLAMBÓL
„Hány évre választunk amerikai szenátort?”
Hat.
Oké.
Mondj ötöt az eredeti 13 államból!
Gyarmatok…
New York, New Jersey,
Connecticut, Massachusetts,
Rhode Island, Delaware,
New Hampshire,
Maryland, Virginia,
Pennsylvania, Georgia.
Ez 11.
Mit felejtek ki?
- Honnan tudod ezeket? - Sokat nézek kvízműsort.
Képzeld!
Mi van?
Egy fiók tele van Cartier LOVE karkötőkkel.
Ebben a városban minden nő tíz ilyet hord.
Nem értem. Belehalnának, ha ugyanolyan ruhában lennének,
de mindegyiküknek kell egy ilyen.
Mint valami alapkövetelmény.
Hozzak egy párat neked? Sosem fogják keresni őket.
Nem akarok a klubhoz tartozni.
Oké? Csak keresd meg a tollat!
A dolgozószobában van, a hálószoba mögött.
Észak- és Dél-Karolina.
- Mi? - A másik két gyarmat.
Oké. Most már csak felvágsz.
Nincs az íróasztalban.
Ó, bingó!
Tollakkal teli fiók.
Biztos vagy benne, hogy ekkora kupiban tart egy ilyen értékes dolgot?
Natalia azt mondja, hogy egy őrült drága tollat vesz
minden szerződés aláírásához, aztán bedobja egy fiókba.
Ez amolyan szertartás nála.
Rendben.
Megvan.
Az Etoile de Montblanc Joailliere töltőtoll.
Mindössze 15 darabot gyártottak a világon.
Ez a limitált típus teljes egészében 18 karátos rózsaaranyból készült.
Konyak színű gyémántokkal van díszítve,
és a tollhegy állítólag könnyebben siklik, mint a RIMOWA-kerekek.
Ez nem pusztán toll,
hanem ambiciózus műalkotás, amely másodkézből 165 000 dollár.
Nem tudom, mi a rosszabb.
Az, hogy valaki ennyit ad egy tollért,
vagy hogy bedobja egy telezsúfolt fiókba 30 másik mellé.
Akárhogy is, egy ilyen fickó rászolgált, hogy elveszítse.
- Baszki! - Mi van?
Leejtettem a kibaszott szart. Várj, felveszem!
Megvan.
Coop? Mi történt?
Coop?
Mi van?
Beállt a hátam.
Kurvára fáj.
- Nem tudok megmozdulni. - Hogy érted, hogy nem tudsz?
- Gyere ki gyorsan! - Nem tudok mozogni.
Hanyatt fekszem.
Nem mondod komolyan, Coop.
Úgy hangzik, mintha viccelnék, baszki?
Francba! Oké. Bemegyek.
Ne!
A hátam azóta szarakodik,
mióta Christian művész verőemberei tavaly elintéztek.
Általában segít a fájdalomcsillapító-izomlazító kombó,
és pár nap múlva kutya bajom.
De most nincs pár napom.
Kevesebb mint két órám volt, mielőtt a háziak hazaérnek.
És amikor valami mesén gondolkodtam, hogy hogy kerültem kiterítve a padlóra,
nem jutott eszembe semmi.
Oké. Francba! Mennünk kell.
Oké. Oké. Csak segíts fel!
- Oké. - Csak…
Bassza meg, nem!
- Bocs! Oké, oké, oké. - Baszki, baszki! Ó, ne!
Jesszus, olyan vagy, mint egy kurva fadarab.
- Meg sem tudlak mozdítani. Tudsz mászni? - Nem, még átgördülni sem.
- Ez őrület. - Adj pár percet!
- Nincs pár percünk. - Akkor menj!
- Kitalálok valamit. - Nem hagylak itt.
De nem tudok mozogni.
- Hívnunk kell valakit. - Nem. Nem.
Nem tudsz mozogni!
- Bassza meg! Bassza meg! - Ne már, Coop!
- Hívnunk kell valakit. - Nem mondod, baszki!
Kit?
Oké. Mi a fasz?
Később elmagyarázom. Meg… Megtennéd, hogy felsegítesz?
El fogod magyarázni, mit csinálsz egy random ház padlóján
Nick házvezetőnőjével?
Elena.
Tudom a neved.
Kérdés… Kinek a háza ez?
- Hemmingéké. - És honnan ismeritek őket?
Mi sehonnan.
„Mi sehonnan. Mi sehonnan.”
- „Mi”? Tényleg? „Mi”? - Nem lehetne kicsit haladósabban?
- Mennünk kell. - Csak hogy tiszta legyen,
és sajnálom, ha rosszul értelmeztem a helyzetet,
jelenleg birtokháborítást követünk el?
- Úgy van. - És miért is csináljuk?
Oké. Bármelyik percben hazaérhetnek.
Befejezhetjük később a kérdezz-feleleket?
Kérdezz-felelek?
Ez… Ez vicces.
Vicces csaj. Ki hitte volna?
Barney! Kérlek!
Oké.
Te fogd balról! Én fogom jobbról. Háromra!
- Egy, kettő, három! - Kettő.
Mikor ér haza a húgod?
Még legalább pár órát fog játszani.
Jó. Van erre valami gyógyszered?
Igen. Fent, a gyógyszeres szekrényben.
Van Flexeril és Percocet. Légyszi, mindkettőt!
Jó.
Szóval ahelyett, hogy visszavennéd a munkádat a Bailey Russellnél,
ahol évi hét-nyolc számjegyű fizetést kapnál még a bónusz előtt,
te házakat fosztogatsz Nick házvezetőnőjével?
- Elena. - Tudom a nevét.
- Gondolom, ti ketten… - Mi? Nem. Mi?
Ó, igen, igen, igen. Mert az…
az lenne az őrült része ennek az egész elcseszett helyzetnek.
Tudom, hogy ez sok egyszerre.
Nekem ugyan nem sok.
Tudod, miért?
Mert ennek kurvára semmi értelme.
Úgy értem, ha ez valami szexuális perverzió lenne, akkor oké.
Mármint nem oké, de legalább fel tudnám fogni.
De ha nem az, akkor mi? Mi ez?
Ez valami bonyolult, háromfázisú életközepi válság?
A válás nem volt elég. A melód elvesztése nem volt elég.
A letartóztatásod nem volt…
Úristen!
Te ölted meg Paul Levittet?
Nem. Miről beszélsz?
Nem tudom, miről beszélek!
A legjobb barátom most mondta, hogy ő valami külvárosi betörő.
Egyáltalán hogy passzolod el a cuccot? Van egy orgazdád?
Nem. Tudod… Nem.
Ne mondd el! Nem akarom tudni.
Várj egy percet!
Coop!
Azok a faszik, akik téged megvertek…
engem meg elütöttek…
annak az egésznek köze volt ehhez?
Kurvára meg is halhattam volna.
Azt hittem, ezen túlléptünk.
Azt hittem, nem vagy kibaszott tolvaj.
Micsoda megkönnyebbülés!
Köszönöm.
- Mi van? - Ó, semmi. Én csak…
Várom, hogy halljam az első tali cuki sztoriját.
Van valami bajod velem?
Természetesen van veled bajom.
- Ezzel az egésszel bajom van! - Ne kiabálj az arcomba!
Nem az arcodba kiabálok! Melletted kiabálok!
Az egész szoba zeng a kurva hangodtól!
Srácok! Elég! A fenébe!
El kell húznom innen a picsába.
Barney!
- Barney! - Mi van?
Köszönöm, hogy eljöttél értem.
Baszd meg, Coop!
Kurvára baszd meg!
Baszki!
Ez igazából sokkal jobban ment, mint gondoltam.
- Ugye? Nem lehet… - És erre ők így… Aha.
Köszönjük.
Még egy perc. Kösz.
- Szerintem ki akarnak rúgni. - Aha.
Tényleg mi vagyunk az utolsók.
Mi van?
Idejét sem tudom, mikor volt,
hogy ilyen jól éreztem magam csak így beszélgetve.
Ma este rendkívül szellemes voltam.
- Ó, tényleg? Ez az volt? - Ó, igen. Mindent beleadtam.
- Akkor ennél már csak gyengébb lesz? - Ó, aha, nagyjából igen.
Jesszus!
Amikor… Amikor elválik az ember,
akkor annyira koncentrál a házasság felbontására,
hogy nem gondol a bonyodalmakra, amik utána jönnek.
Szóval amikor végül jönnek, az ember szinte seggre esik.
Szóval bonyolult volt?
Igen, így is mondhatjuk.
De túl vagy rajta?
Igyekszem túl lenni.
Mi van a pasival? Rajta túl vagy?
Kin?
Túl.
Teljesen. És a többieken is.
Ellentmondásos érzések?
Hát, ahogy én látom…
ha előre tudtuk volna,
mennyire bonyolultak lesznek a válásaink,
érzelmileg, anyagilag meg kibaszott logisztikailag…
valószínűleg mindketten feladtuk volna, és tovább élnénk a szar házasságunkban.
Akkor hol lennénk?
- Nem itt. - Pontosan.
Viszont mivel már itt vagyunk, azon gondolkodtam…
mi a következő lépés.
- Várj, várj, várj! - Mi? Mi? Mi?
- Bocs! - Nem. Oké. Semmi baj.
Jól vagy?
Igen. Bocs! Csak… Hirtelen nem érzem jól magam.
- Ó, Istenem! Semmi baj. Valamit… - Az van…
Én csináltam valamit?
Esküszöm, nem lepattintásból.
- Oké. - Nagyon tetszett minden.
- Oké. - Csak…
Figyelj, hé, semmi baj! Semmi baj.
Most inkább hazaviszlek.
Hazajöttem!
Szóval, ha valaki nincs felöltözve, vagy smacizik,
az tegye meg a megfelelő intézkedéseket! Most!
Szia, kicsim!
Szia, anya!
Hol van Morgan? Azt hittem, ma este együtt lesztek.
Nem, egyedül vagyok.
- Szia! - Összevesztek.
Nem, nem veszekedés volt.
Veszekedésnek hangzott.
Hát, ez szar.
Ki képes veszekedni ezzel az arccal?
Szerintem kicsit elfogult vagy.
Hát, Morgan szerint seggfej vagyok.
Agyoncsapom.
Hogy sikerült a randid?
Azt gondoltam, jegelem egy időre.
- Igen? Én is. - Tökéletes.
Örökre velem élhetsz.
Gondoskodj rólam, amikor öreg és gyenge leszek!
Oké. De pelenkázni nem foglak.
Oké.
Rengeteg macskánk lehet.
Szuper lesz.
Semmitől nem fogod fel úgy a magányt,
mint amikor segítség kell, hogy felkelj az ágyból.
A hátam már jobban volt, vagyis pokolian fájt.
És bármennyire szerettem volna az egészet a tavalyi verésre fogni,
a szomorú igazság az volt, hogy rossz volt a hátam,
zsugorodott a hólyagom, és szar volt középkorúnak lenni.
Gyönyörű az új lakás.
Gratulálok.
Köszönöm.
„Egy luxuslakás fent az égben.”
Micsoda?
A Jeffersonék…
Nem emlékszik?
Egy tévésorozat volt, amikor én még…
Tudja, mit? Mindegy. Ez…
Grace aggódik érted.
Hát, nincs miért aggódnia, szóval…
Ha ez igaz lenne, nem lennénk itt.
Bárkinek lehet rossz éve.
Rossz az üzleti modelled.
A kockázatot nem kezeled megfelelően. Túlzottan függesz a túl kevés ügyfeledtől.
Ha az egyiküknek rossz éve van, az túl nagy hatással van az eredményedre.
Tisztelettel…
A vagyonkezelés művészet, az ügyfeleket úgy kell választani, mint a részvényeket.
Megalapozott döntéseket hozunk széles körű adatok alapján.
Például Nick Brandes, az egyik legnagyobb ügyfelem,
most írt alá egy nagy tévés szerződést.
És mi történik, ha otthagy?
Vagy ha elüti egy autó?
Mr. Park…
Túlzottan támaszkodsz másokra,
hogy ők keressék a pénzt helyetted.
Én a pénzemet azzal keresem…
hogy értékes és exkluzív szolgáltatást nyújtok.
Kapcsolataim vannak minden pénzügyi szektorban.
Nem dolgozol meg elég keményen azért, amid van.
Mondja az, aki az apjától örökölte a vállalkozását.
És nincs fiam, aki ugyanezt tenné.
- Gondoltam, Grace… - Ő nem akarja.
De akarja…
neked.
Szóval… Szóval… munkát ajánl nekem?
Még csak nem is kedvel.
Ez igaz.
Hát jó. Átgondolom.
Hogy van a hátad, Coop?
Javulgat. Köszönöm.
Elküldelek a barátomhoz, Kimóhoz.
Hozzá jártam fizikoterápiára a térdműtét után.
Annak a srácnak varázskeze van.
Én most kaptam egy Toradol injekciót,
így jelenleg az végzi el a nehezét.
Igen, az is jó.
Igen.
Pár éve gerincsérvem volt. Emlékeztek?
Ó, basszus! Teljesen beleástam magam a témába.
Akupunktúra, őssejtterápia, amit csak akartok.
Azt hittem, a golfozásnak lőttek.
Amikor nem a pénzügyekről vagy a sportról beszéltünk,
vagy a sport pénzügyeiről,
sok időt szenteltünk a nyavalyáink egyre hosszabb listájának.
A korban benne lévő pasik voltunk, akik régen mind sportosnak számítottak.
A testünk elkerülhetetlen hanyatlását látva
unalomig beszélgettünk háziorvosokról,
csúcstechnológiás gyógyszerekről és menő edzőkről.
Ez megint egy újabb klub volt, ahová mindannyian tartoztunk.
Hé, ti meg vagytok hívva arra a partira a Bisbee-birtokon?
Aha.
Ki ez a faszi?
Owen Ashe.
Láthatóan rendesen megszedte magát a szállítmányozással.
Alku nélkül vette meg a házat.
Húszmillió. Az egész kápéban.
- Jézusom! - Hűha!
Lőttek a környéknek.
Jézusom, és akkor megrendezi magának az üdvözlő bulit?
Jó nagy gyökér lehet.
Nem tudom.
Olyan, mint A nagy Gatsby vagy valami. Még jó is lehet.
Tudod, mi lett a könyv vége?
Nos, úgy hallottam, hogy Sam Levitt kötötte meg az üzletet.
Ó, igen?
Jó neki.
„Jó neki”?
Meggyalázta a férje holttestét, és gyilkosságot akart a nyakadba varrni.
Tényleg? Ki emlékszik már arra?
Hát azt tudta, mit csinál, amikor eladta a Bisbee-t.
Valószínűleg leakaszt, mennyit,
egymillió dollár jutalékot az ingatlanügynökségtől?
Istenem! Coopot egy életre lesitteltette volna, és most hat számjegyű bevétele van.
Ez Amerika, emberek.
Ja.
Azt hittem, próbáljátok újra naggyá tenni.
Hé, hé, hé! A klubban nem politizálunk.
Ez egy új szabály?
A TRIPLA DUPLA
A liga trónörököse látványos teljesítményének vagyunk tanúi.
Merjem kérdezni, hogy milyen LeBron és Steph?
Nyugi, Greeny!
- Nyugodj meg, kérlek! - Ja, Mike. Ne már, haver!
Meglátjuk, megy-e neki az, amit a király több mint 20 éve csinál.
Nem tudom. Nem láttam tőle Sombor Shuffle-t.
Oké. Na és olyan védekezést, mint amit Kawhi haverom csinál?
Ó, szóval a haverja?
Igen, az. Mindketten Spurs-legendák vagyunk
- a mellékelt ábra szerint. - Mióta nézel sportot?
Ez Nick második hete a tévében. Csak megnézem, milyen.
Ezt azért vegyük végig!
- Azt az egyet ne hagyd ki! - Nem nézed.
- Ez egy átfedéses szezon volt. - Nem nézem.
Valami baj van?
Semmi. Csak folytasd, amit eddig!
Nem igazán történik odalent semmi.
Oké.
Ó, jesszus!
Oké, semmi baj, Barney.
Hé! Hé, most mi van?
Mondd el!
Valamit máshogy kéne csinálnom?
Ami azt illeti, igen.
Nem akarom, hogy találkozókat szervezz az apáddal!
Előttem van az önelégült, leereszkedő feje.
Így nehéz a lányával szexelni.
Én csak segíteni akartam.
És mivel kérdezted, ne szorongasd annyira a tökömet, oké?
Ott a kevés is sokat számít.
A rohadt életbe!
Emlékszem
Emlékszem, ne izgulj, ne izgulj
Hogy tudnám azt elfeledni?
Az volt az első
Az utolsó alkalom, hogy találkoztunk
Ó, és tudom Miért nem állsz szóba velem
Nem, nem
Nem tudsz már átverni
Mert nem látod a bánatom De egyre nő a fájdalom
Ez kettőnknek nem idegen
Kicsit rosszul éreztem magam, de amikor megpróbált, tudod…
- Igen? - A témára térni.
Akkor rájöttem, mi ez.
A menopauza.
Aha.
Tartsd a táskádban!
Különösen, ha akarsz még random pasikkal kocsikban kavarni.
Nem értem. Csak úgy síkosítót hordasz magaddal?
Igen, az ember legyen mindenre felkészült!
És a gyógyszereim miatt…
szárazabb vagyok lent, mint a Halál-völgy.
Bármennyire is szeretnék erről többet hallani,
azért írtam rád, mert az egyik mayfieldes zenetanárt
turnézni hívták, ezért elutazik a félév hátralévő részére,
és kell nekik a helyére valaki.
Én nem vagyok tanár.
Igen, te profi zenész vagy, ami még jobb.
Nem, nem tudom.
Mert a legjobb napjaimon is olyan, mint…
Nem vagyok az a kimondott mayfieldes alkat.
Ami egyáltalán nem baj. Mert pfuj!
Azt mondtad, nagyobb függetlenségre vágysz.
Pszichológusként mondom…
Inaktív pszichológusként.
- Ami az én döntésem. - Tényleg?
Ami azt illeti, éppen könyvet írok.
Miről szól?
Ne próbálj terelni!
Rólad és a függetlenségről beszélgetünk, amihez önbizalom kell.
Az önbizalom pedig a tevékenységből fakad.
Nagyon jól csinálod. Szeded a gyógyszereidet,
összeszedett vagy, eljársz dolgozni.
Nem gondolod, hogy kész vagy új kihívásokra?
Plusz so-soha nem lesz saját lakásod abból,
amit itt fizetnek neked.
Arra gondoltam, hogy majd hozzámegyek valami gazdag pasihoz, ahogy mindenki.
Aha, ez sokkal jobb ötlet.
Tedd meg, hogy nem említed Coopnak a perimenopauzát!
Nincs mit szégyellni rajta.
Nincs, tudom.
Csak úgy érzem,
hogy én öregszem, ő viszont
egyre jobban és jobban néz ki.
Csá, Barney! Coop vagyok. Megint.
Gondoltam, talán összefutunk a klubban, de nem jött össze.
Hívj fel! Beszélnünk kellene.
Igen, remekül hangzik.
Igen, és akkor, ugye, tudja,
hogy nincs rendes tanítási tapasztalatom.
Ó, tényleg? Ó, az jó.
Igen, heti négy este játszom náluk.
Igen, remek.
Igen, ott leszek.
Oké. Viszlát!
Miről beszéltél?
Arról, hogy zenetanár leszek.
Gitárórákat adsz?
Nem. Ideiglenes tanárt keresnek a Mayfieldbe az év végéig.
A Mayfieldbe? Te még soha nem tanítottál.
Pont ezt mondtam én is.
De Mel már elment az iskola igazgatójához,
és úgy tűnik, látott fellépni a Tapben, szóval…
Behívott interjúra.
Hú, ez szuper!
Jól nézel ki. Hova mész? Szexrandira?
Nem. Buliba.
Kihez, ismerem?
Nem. Igazából én sem ismerem. Akarsz jönni?
Jöhetek ebben?
- Nem. - Akkor nem.
- Biztos? - Igen. Kihagyom.
Egyikünk meg fogja bánni.
Valószínűleg te.
Nem, valószínűleg te.
Márpedig te fogod megbánni.
Inkább te. Szia!
Szia!
Te fogod megbánni.
Hihetetlen ez a ház.
Minden nagyon átgondoltan van elhelyezve.
A stukkók, a padló, a beépített dolgok, minden az eredeti kőművesmunka.
Hogy vagytok? Szia, szia, szia!
Látta valaki az est házigazdáját?
Alig várom, hogy megismerjem!
Kopasz és csúnya lesz.
Te láttad már?
Nem, de biztosan kompenzál valamit.
Ja, hogy túl sok pénze van.
Mel, van már híre Torinak a Princetonról?
- Bármelyik nap jöhet. - Idegőrlő lehet.
El sem hinnéd, mennyire.
Mi van Chelsea-vel, Jules?
Chelsea hamar a Duke mellett döntött.
Mi nem ezt választottuk volna,
de remek teniszcsapatuk van, és Chelsea ezt akarta.
Az jó.
- Ő lenne az? - Örvendek! Érezzék jól magukat!
- Sok bárpult van. - Hú! Köszönjük!
- Ó, üdv! Hogy vannak? - Az ő.
Igazad volt, Suze. Tényleg bűn ronda, mi?
Nem rúgnám ki az ágyból morális okokból.
Nálam pont orális okokból maradna.
Ó, igen, értjük.
Fogadok, hogy tök kicsi a farka.
Az tuti.
Hölgyeim! Üdvözletem! Üdvözletem, üdvözletem, üdvözletem!
Owen Ashe. A barátaim Ashe-nek hívnak. Köszönöm, hogy eljöttek.
Gyönyörű a háza.
Köszönöm.
Muszáj annak lennie, hogy kompenzáljam a tök kicsi farkam.
Igaz?
Hoppá!
Ez nagyon…
- Ne haragudjon! - Igen, ez… Semmi baj.
- Aha. - Oké, oké. Hogy hívják?
- Kat Resnick. - Kat, nagyon örvendek.
Elnézést! Érezzék jól magukat, kérem!
Nagyon várom, hogy megismerhessem magukat.
Sam! Hát eljött!
Remekül néz ki a ház.
Hogy sikerült ilyen gyorsan megcsinálnia?
Hogy hogy sikerült? Van egy csapatom.
- Persze hogy van. - Jöjjön, igyunk valamit!
Ó, köszönöm, de csak be akartam ugrani, hogy gratuláljak.
Nem maradok.
Mi? Hogy érti, hogy nem marad? Persze hogy marad.
Maga az egyetlen barátom itt.
Ne hagyjon itt ennyi emberrel! Kérem!
Az emberek imádni fogják, de én ma este egyszerűen nem bírok
a gonosz női szúrós pillantások kereszttüzében lenni.
Ó, nem szeretik magát.
Felégettem pár hidat.
Nos, higgye el valakinek, aki a hidak felégetését művészi szintre emelte,
hogy át lehet kelni máshogy is!
- Kérem, csak egy ital! - Nem, én megyek.
Biztos benne?
Nem.
- Ajtó. - Köszönöm!
- Ó, Istenem! Elnézést! - Elnézést!
Szia!
Ne izgulj, én már megyek!
Nem izgultam.
Micsoda megkönnyebbülés!
Nem mesélted, mi volt az apámmal.
Képtelen palástolni a csalódottságát.
Benned?
Benned. Hogy hozzám jöttél.
Nem, csak ilyen az arca.
Beszélt konkrétumokról is?
Miért erőlteted ezt ennyire?
Nem erőltetem. Nem erőltetem.
De azért…
teljesen független hír, hogy terhes vagyok.
Te…
Biztos vagy benne, hogy az…
Az enyém, ugye? Én…
Úgy érzed…
Úgy érzed, hogy fiú?
Vigyél el ettől a kurva haltól!
- Nem bírom, nem bírom. - Oké.
Szia!
- Sziasztok! - Mit gondolsz?
Kölcsönkérhetem egy pillanatra?
- Bocs! Igen, csak… - O-ó!
- Sok sikert! - Szia!
Egy kérdés…
Miért nem szóltál erről a tanításosdiról a Mayfieldben?
Te nem vagy zenész.
Alinak nem fekszik az ilyen időbeosztás.
Honnan tudod?
Nagyon jól van mostanában, nem?
Igen, és szeretném, ha ez így is maradna.
Már nem gyerek, Coop.
Negyvenéves nő, aki szeretne valamit kezdeni az életével.
El fogja cseszni.
Lehet. És lehet, hogy hagynod kell neki.
Előbb velem kellett volna megbeszélned.
Hagyd abba az apáskodást!
Legyél csak simán a bátyja!
Köszönöm ezt a teljesen kéretlen tanácsot.
Jézusom!
Oké. Hú!
Nagyon kedves nőnek tűnt.
Rajtam kívül mindenki mással az.
Owen Ashe, gondolom.
- Ó, csak Ashe, kérem! - Nahát, örvendek…
Andrew Cooper. Coop.
Coop! A hírneve megelőzte.
Hűha! Gondolom, ez már a keresztem marad.
Kereszt? Nekem elhiheti,
ezek a dolgok, amik kihívást jelentenek,
fenyegetőek, és… megalázóak,
ezek azok, amik miatt végső soron érdemes élni.
Különben az unalmas felejtésig nyelnénk a bogyókat,
amíg már nincs okunk felemelni a katatóniás seggünket az ágyból.
Hé, letartóztatták gyilkosságért!
Mégis hányan mondhatják el ezt magukról?
- A legtöbb gyilkos. - Igaz.
Szóval van egy Mrs. Ashe, akinek köszönnöm kéne?
Nem. Nincs.
Elvált?
Özvegy vagyok.
Jézusom! Őszinte részvétem.
- Ugyan! Kösz, kösz. - Ó, Istenem…
Már nyolc éve, és mindennap hiányzik.
De mondok valamit: az a nő megtanított élni.
És… mivel foglalkozik?
Import-exporttal. Árucsoportosítással.
És maga? Gondolom, pénzügyi területen van.
Igen. Egy kis, családi irodát vezetek.
Ez kellően homályos.
Olyasmi, mint az import-export.
Nincs itala. Segítsünk rajta!
Kérhetnénk két whiskyt, kérem? A jobbikból.
Köszönöm, köszönöm!
Láttam azt a nézést.
- Látta? Akkor magának is van? - Ó, igen. Van bizony.
- Igen, elég rázós. - És csak rosszabb lesz.
Legalább van mit várni.
Hadd áradozzak egy kicsit! Imádtam nézni, ahogy játszik.
- Ahogy… Figyeljen… - Nem.
…minden ívelése, minden mozdulata, a rádobásai kibaszott szépek voltak!
- Kösz! Nagyon köszönöm. - Az volt.
És beiratkoztam az edzőtermébe.
Nagyszerű dolgot csinál. Imádom a hangulatát. Minden megvan.
Nyit még újakat?
Most fejeztük be két új helyszín finanszírozási tervét.
Két új helyszín? Ennél nagyobb léptékben kéne gondolkodnia.
Ha nem bánja, hogy ezt mondom, most van itt a maga pillanata.
Népszerű sportoló. Benne van a tévében.
Láttam az új műsorát, az Off Brandest. Kurva jó. Hasítani fog.
Ami az edzőtermet illeti, basszák meg a bankok!
Ne kínlódjon a szar szerződésekkel! Én befektetnék.
A brandjébe. Jövőre akár 40 seggzációs edzőtermet is megnyithatunk.
A következő évben felviszem 250-re.
- Basszus! - Ja.
- Mi az, túl gyors vagyok? - Kicsit.
- Nincs gáz. - Ó, oké, oké.
Túltoltam. Belelkesedtem.
- Állítson le! Figyeljen! - De azért benne vagyok. Tetszik.
Tudom, hogy kell csinálni. Vannak hozzá forrásaim.
Ha országos szintre akar lépni, hívjon fel!
Szeretnék benne lenni.
Hé, haver, mindig nyitott vagyok új üzleti lehetőségekre.
Ó, tudom. Nézze csak meg a fürdőszobáimat!
Tizenöt vécé van itt, és mind a maga Luxos MT-je.
- Ne már! - Minden egyes vécém.
Hé, egy hozzám hasonló ember.
Amúgy remek az időzítés, mert hív a természet.
A seggzációs termekre!
Sokkal többre, mint kettő.
- De tényleg. Terjeszkedjen! - Ja. Ja, ja.
Terjeszkedem.
- Még nem mutatkoztunk be. - Üdv!
Barney Choi, én kezelem Nick pénzét,
és még jó pár tehetős emberét itt.
Örömmel segítek bármiben, amiben kell.
Hé, remek. Itt mindent egy helyen meg lehet kapni. Imádom.
Barney-t mondott?
Adjon egy kis időt, hogy megérkezzek,
aztán menjünk el vacsorázni!
Éppen új lehetőségeket keresek.
- Én vagyok az embere. - Szuper.
Tovább, tovább
Tovább, menj vissza
Vágod, tovább
Tovább, gyerünk, bébi, tovább
Megy ez, megy ez
Tovább, ez az
Vágod, tovább
Tovább, tovább
Ez az, rázd a csajjal
Elölről hátra, most
Oldalról oldalra, most
Most a másik irányba
Levegőt se kapunk
Hé! Hol van Lisa ma este?
Tudod, éppen szelfiket csinál Milánóban, vagy Párizsban, vagy…
Még mindig?
Igen. Kiderült, hogy a divathét igazából nem egy hét.
Hé, édesem, hoznál nekem még egy koktélt?
Talán ideje lenne befejezni az estét.
Gordy, akkor te hozz még egy italt!
Engem ne rángassatok bele!
Rendben. Majd én hozok magamnak.
Diane, ne csináld!
- Oké. Nem. Nem! - Menjünk haza!
Diane…
Minden estélyen eljön egy pillanat,
amikor a házigazdára hárul a döntés, hogy az este véget ért-e…
vagy épp csak akkor kezdődik.
Mindenki a vízbe!
Igen!
Hangosítsd fel a zenét!
Mi ez az egész?
Azt hittem, veszekszünk.
Nem veszekszünk.
De ha veszekednénk, akkor te…
- Ne, Coop! Ne, Coop! - …te veszítenél.
- Ne! Ne! - De.
- Coop, te most… - Szia!
Kerülsz engem.
Volt mit átgondolnom.
Ja.
Miért nem mentél vissza állásba a Bailey-hez?
Az igazság az, hogy nem tudom.
El… Elfogadtam az ajánlatot,
és biztos, hogy akkor komolyan is gondoltam.
De valami történt velem, amikor kiléptem abból az épületből.
Arra gondoltam, hogy ha elfogadom az ajánlatot,
akkor minden vissza fog térni a régi kerékvágásba.
Hogy visszatérnék a régi énemhez.
És nem tetszett, ahogy régen volt?
Azt hittem, hogy igen.
Kiderült, hogy nem.
Hát, ez nagyon egzisztenciálisnak hangzik.
Nem tudom, mélyen is így gondolod-e, vagy csak bekajálod a saját hülye dumádat,
de akárhogy is…
be akarok szállni.
Mi? Miért?
Hogy bekaphassa az apósom.
Oké.
Grace terhes.
- Húha! - Aha.
Gratulálok.
Barney bevonása szörnyű ötlet volt.
De aznap este, ahogy ott ültünk vizes ruhában,
bebaszva egy idegen luxuspiájától, nézve, ahogy barátaink és szomszédaink buliznak,
mintha F. Scott Fitzgerald lázálmában élnének…
Hosszú idő óta először ígéretesnek tűnt a jövő.
És talán csak a fájdalomcsillapítók keveredtek a piával,
vagy talán csak puszta ostobaság volt,
de abban a pillanatban elég részeg voltam ahhoz, hogy elhiggyem.
A feliratot fordította: Binder Natália