LOVE NEXT DOOR
Vänta, min bebis. Jag ska göra det fint till dig.
Vad ska jag göra nu?
Lugn. Allt är borta imorgon när du vaknar.
Tänk om det inte är borta?
Då…
…tar jag ansvaret.
Jag, Bae Seok-ryu, tar ansvar för dig, Choi Seung-hyo.
Jag lovar.
Lillfingerlöfte.
Bra jobbat.
EPISODE 12 PUPPY LOVE
Okej. Nu äter vi.
Jag behövde ju inte bananmjölken. Varför köpte du den?
Det var det, det här är det här.
Va?
Vad var "det där"? Vad menar du?
Vad tror du? "Det där."
Det är ett demonstrativt pronomen.
Ja, jag vet. Det är vad det är.
Men vad jag menade… var att…
Jösses.
Ordet har förlorat all mening.
Du.
Ja?
Vad är vi nu?
Jag vet inte.
Vilken relation har man efter en kyss?
Du!
Den där kyssen…
Kan du låta bli att säga det där ordet så plötsligt?
Jag kysser inte mina vänner.
Jag sa att du skulle sluta!
Vi kysser inte varandra nu.
Nej, jag menade att…
Sluta att säga själva ordet.
-Ordet? Kyss? -Sluta!
Jag gör inte heller det med mina vänner.
Då är det löst.
Vi är inte vänner längre.
Hur kan 30 års vänskap ta slut bara så där?
Det var det svåraste jag nånsin gjort.
Det hade varit enklare att vinna en OS-medalj.
Seung-hyo! Seok-ryu!
-Yoon. -Har ni redan träffats?
Du letade så efter honom.
Jag trodde att han var skyldig dig pengar.
-Jaså? -Ja.
Jösses, Yoon! När betedde jag mig så?
-Du… -Jösses.
Men varför kom du hit då?
Varför åkte du ända från Seoul för att träffa honom?
-Faktiskt… -Du!
-Vänta! -Du skrämde mig.
Tror ni att jag kom hit för att träffa honom?
Jag kom hit och han var i närheten, så jag ville ringa honom.
Okej.
Varför åkte du hit då?
Jag åkte bara hit!
Jag åkte bara hit, så jag ringde honom.
Okej, toppen.
Men det är en ganska lång körning. Vad gör du här?
Det är personligt!
Det är personligt, varför fortsätter de fråga?
-Han verkade inte vara sån. -Vänta, gråter du?
Gjorde jag nåt fel?
-Jag blev utskälld. -Är hon arg?
Det här är vad jag tror.
Om man är nån som lagar mat,
måste man prova mat från Gangwon-provinsen,
som subtilt förstärker ingrediensernas ursprungliga smak.
Så du åkte ända hit för att äta?
Jag visste att ni inte skulle tro mig,
så jag tänkte inte berätta för er.
Det är sant.
Den här gajami sikhaen är särskilt god.
Gajami sikhae?
Sikhye med fisk? Sluta.
Jag kan inte äta stark mat.
-Det är inte vad du tror. -Va?
Det är inte drycken sikhye.
-Det stavas annorlunda. -Jaså?
Det är flundra.
Ris och salt, sen fermenteras den.
-Så gör man rätten. -Fermenterad?
Han skojar med dig. Han älskar fermenterade fiskrätter.
Va?
Du är en riktig matkännare!
Nja, det skulle jag inte säga.
Han har markerat över 100 restauranger på Greip-kartan.
Nej, det var 328 igår.
Kan du dela dem med mig?
Glöm det!
Jag ska ge dem till mina tvillingar.
-Snälla! -Fast…
Du har hjälpt oss mycket.
Jag ska ge alla till dig.
Tack! Då bjuder jag på den här måltiden.
Tack! Nu äter vi!
Du är säkert hungrig. Ät det här.
Jag.
Du tycker väl om marinerad krabba?
-Ät det här. -Gör jag?
Inte? Na-yun då? Vad gillade du?
Dig. Jag gillar dig.
Okej, ät vad du vill.
Jag vill äta det där. Det ser så gott ut.
Ät du.
Okej.
Gajami sikhaen har bra konsistens.
Jag kan absolut kränga den.
-Ät nu. -Okej.
Ja?
Får jag komma in?
Visst.
Är det okej att jag sover här?
Jag kan hitta ett annat ställe.
Det finns många lediga rum.
Här.
Du kan behöva mer kläder.
Just det, tack.
Jag har lånat kläder ofta på sistone.
Badrummet är där borta, så du kan tvätta dig.
Okej.
Var det insekter?
-Nej. -Okej.
-Ska du inte gå? -Va?
Ska du inte gå?
-Bara ett ögonblick… -Seung-hyo!
Var är du?
Gå du. Hon letar efter dig.
Säkert att du vill att jag går?
Va?
Då och nu.
Varför tittar du konstigt på mig?
Vad pratar du om?
Min blick är så vänlig nu.
Du borde titta i spegeln när du säger det.
Vänta lite.
Är du svartsjuk?
Var inte löjlig. Skynda dig och gå ut.
Skratta inte. Gå.
Okej, jag går. Varför knuffar du?
Gå bara.
Seung-hyo.
Ja?
Jag kan inte sova utan min fru.
-Sover du? -Nej.
Vill du gå ut?
I trädgården om tio minuter.
Det är sent. Varför sov du inte?
Du själv då?
Jag läste.
Mokminsimseo? Boken som Jeong Yak-yong skrev?
Ja.
Vem läser såna böcker nuförtiden?
Jag.
Den är en gammal klassiker som är tidlös.
Den lär ut integritet, ansvar, och hur man föregår med gott exempel.
Den berättar hur man ska leva.
Boken ger en upplysning om livet.
Okej, hetsa inte upp dig.
Hetsade jag upp mig?
Du verkade inte förstå värdet av den här boken.
Förresten, det är väldigt fint här.
Synd att jag bara stannar en dag.
Du kan följa med nästa gång.
Jag åker med dig imorgon.
Ditt arbete då?
Jag blev klar tidigare.
Jag tänkte åka i övermorgon, men jag kan åka en dag tidigare.
Vi åker tillsammans.
Hur? Du körde hit.
Jag måste köra hem Mo-eums bil.
Jag kan ringa…
-…efter nån som kör. -Är du knäpp?
Vet du hur dyrt det skulle bli?
Ja, det låter galet nu.
Men när jag tänkte på det,
insåg jag att det är värt mer att vara med dig.
Snälla. Du måste skoja.
Tycker du om mig så mycket?
-Ja. -Jag förstår.
Hur mycket tycker du om mig?
Inte ens efter 30 år är jag trött på dig.
Oj, det var lite överdrivet.
Du får dra bort tiden vi var isär.
Men det fanns ingen.
Jag har alltid varit hos dig.
Här.
När vi var åtta,
stänkte du färg över hela mig.
När vi var sju,
satte du låtsastatueringar i mitt ansikte när jag sov.
När vi var sex…
…gav du mig magiskt godis
som gjorde mina läppar lila så att du kunde reta mig.
När vi var fem, satte jag tuggummi i ditt hår.
Jösses.
Oj, hur kan fortfarande tycka om mig efter allt lidande?
Där ser du.
Jag sa att jag var en femme fatale.
-Sluta luta dig mot mig. -Nej.
Du sa att vi alltid har varit tillsammans.
Men nu är jag lite trött.
Är du?
Ja.
Det är kanske på grund av bilturen.
Ingen får komma ut och se oss.
Jung Mo-eum?
Ja.
INTERVJURUM
INTERVJU FÖR SJUKVÅRDSTJÄNST PÅ SYDPOLENS FORSKNINGSSTATION
Fröken Jung Mo-eum.
Du har höga provresultat och förarintyg för motorbåt.
Du är även certifierad akutvårdare.
Du är väl förberedd.
Ja, herrn. Jag ville utmärka mig inom brandsäkerhetsledning
och jag jobbade även hårt ute på fältet.
Varför vill du till Antarktis?
Ärligt talat, min dröm var att bli Superman när jag var liten.
Sen ville jag bli Spider-Man.
När det inte gick, började jag på Koreas räddningstjänst.
Jag har varit väldigt nöjd med mitt jobb.
Eftersom jag fortfarande kan hjälpa folk.
Ja, du har nog rätt.
Jag vill åka till Antarktis för att uppleva en okänd värld
och för att bevara världsfreden.
UTRIKESDEPARTEMENTET
Tack för att du berättade om Hye-suk senast.
Jag är glad att hon mår bra.
Men…
…det här är så långt som min tacksamhet för Hye-suk går.
-Ursäkta? -Seo Hye-suk är min fru.
Hon är min kvinna.
Det vet jag.
Desto större skäl att inte bete sig så.
Försök inte vinna henne över.
Det är nog ett missförstånd.
Ditt smeknamn är tydligen Alain Delon.
Varför tar du upp det?
-Ja, du är stilig. -Ursäkta mig, dr Choi.
Men mina känslor för henne förändras inte.
Anledningen till det
är jag älskar Hye-suk!
Raring.
Vad händer?
Vad gör du här?
Jo…
Hye-suk och jag är bara vänner.
Hon kallade dig precis "Raring"!
Vilka vänner gör det?
-Vi gör det, eftersom vi är nära. -Vi är bara vänner.
Jag har aldrig hyst känslor för henne.
Det är därför det är så löjligt!
Hon är så vacker och intelligent.
Hur kan du inte falla för henne?
Är du en robot?
Jag är gay.
-Jösses. -Ursäkta?
Jag gillar män.
Du är så vacker och intelligent.
Sluta. Jösses.
Jag ber om ursäkt. Jag skäms så.
Gör inte det.
Det var faktiskt fint.
Han kan så självsäkert deklarera sin kärlek för dig.
Jösses, vilken dumbom han är.
Det gjorde mig avundsjuk.
Vad finns det att vara avundsjuk på?
Jag är ganska gammal nu också.
Jag borde kanske också vara modigare.
Vad du än väljer att göra, stöttar jag dig.
Det vet du väl?
Jag vet. För alltid och för evigt.
Jag skäms så över dig just nu.
-Gå två steg bakom mig. -Okej.
Hur kunde du…
-Hur kunde du tvivla på mig? -Inte på dig, den jäkeln…
Jag var rädd att han kunde ha avsikter.
Oavsett anledning ber jag om ursäkt.
Otroligt.
Varför berättade du inte tidigare? Då hade jag inte missförstått.
Min vän sa det i förtroende. Hur kunde jag berätta?
Det måste ha varit jobbigt att leva i detta konservativa samhälle.
Det är så coolt. Du är så cool.
Jösses.
-Vad gör du? Kom nu. -Jag kommer.
Jösses, vad pinsamt.
Det var så pinsamt.
Herregud. Vad tror du att du gör?
SKICKA NAMN, ADRESS, TELEFONNUMMER
BETALA VID BESTÄLLNING
Ja! Jag gjorde det!
Du skrämde mig. Varför skriker du?
Mamma, är du redo?
Ja, maten är klar. Varsågod.
Nej, inte maten. Är du redo för det goda livet?
-Du vet pengarna jag lånade? -Ja?
Multiplicera dem med hundra. Tusen!
Är du en influensa nu?
Nej, inte influensa. Influencer.
Just det, influencer.
Nej, som ett virus. Jag ska bli dödlig.
Jag ska bli mer smittsam.
Det räcker om det går jämt ut.
Mamma, lita på din son! Det är på allvar nu.
Gå inte runt med såna här saker mer.
-Vi slänger den. -Hallå!
Varför skulle jag slänga en fin väska?
Det här duger inte.
Välj ut en väska.
Jag köper den snart.
Jag har ändå ingenstans att gå med en sån väska.
Jag vill bara att du blir framgångsrik.
Det är allt.
Hejdå.
Mamma, gå till köpcentret. Okej?
Välj ut en!
-In-suk, ät det här först. -Okej.
-Du. -Ja?
Hur mycket kostar en designerväska nuförtiden?
-Priserna varierar stort. -Ja.
Men de kostar minst två-tre miljoner won.
Det är galet.
Med så mycket pengar kan kan köpa 30 kilo hanwoo!
Det var dyrt.
Varför frågar du?
Ska Geun-sik ge dig en?
Det går fortare att återfödas än att få nåt sånt av honom.
Nej, Dong-jin…
Glöm det. Senare.
-Vad? -Det är inget.
Det är bara…
-Du, Mi-suk. -Ja?
Jag vet inte om det är rätt att fråga dig,
men det handlar om Seok-ryu.
Kan hon tänka sig en blinddejt?
En blinddejt?
Varför skäller hunden så mycket?
Var du inte lite hård?
Om vad?
Hur kunde du köra hela vägen utan att stanna på en rastplats?
Ville du gå på toaletten?
Det är inte det. Det skulle vara en dejt.
Jag borde bara ha kört min bil.
Jag måste lämna bilen till Mo-eum.
Jag sa att vi skulle köra separat.
-Seok-ryu! -Men…
-Mamma. -Hej, Seung-hyo.
-Tant Mi-suk. -Varför är ni…
Vi är tillsammans eftersom…
Nej, jag skulle precis ringa dig.
Vill du gå på en blinddejt?
En blinddejt?
Varför blev du förvånad?
Jösses, mamma. Var inte löjlig.
Tant Jae-suk vill fixa ihop dig med nån.
Jag tvingar dig inte, men han verkar okej.
Nej, hon kan inte.
Hon har inte möjlighet att göra det.
-Mamma! Vi pratar hemma. -Nej, nu!
Jag måste meddela henne.
Jae-suk vill presentera honom för Mo-eum,
men hon lyssnar inte.
Jag?
Den olydiga tjejen.
Svara mig nu.
Va?
Oj.
Jag var så upptagen med att äta att jag inte kollade runt.
Jösses. Företagsförmånerna är bra här.
En massagestol också.
Ja, vi gör vårt bästa.
Okej.
Till och med en massagestol är annorlunda på en arkitektbyrå.
Den är så fin.
Okej då. Får jag höra rapporten nu?
-Vilken rapport? -Kom igen.
Min bil kom tillbaka idag,
vilket betyder att Seok-ryu inte sov hemma.
Så ni två…
…dejtar nu?
Jag tillbringade natten borta,
men det är inte alls som du tror.
Ja, vi var på vårt boende.
Vi sov i olika rum.
Visst. Vi säger att det var så.
Men varför svarar ni inte på min fråga?
Va?
Dejtar ni nu?
Ja, det gör vi.
Äntligen! Det var på tiden!
Jag känner mig upplivad.
Allvarligt, ni två!
Det känns som att min kropp och själ får massage!
Det känns så bra!
Varför är du glad för att vi dejtar?
Eftersom jag nästan dog av frustration.
Alla som har sett er känner nog likadant.
Men jag visste att det skulle bli ni till slut.
Hur visste du nåt som inte ens vi visste?
Det finns makt i ord.
Seung-hyo och Seok-ryu sitter i ett träd
P-U-S-S-A-S
Först kommer kärlek
Ni ska dö!
Sen kommer bröllop
Sen kommer bebisen i en barnvagn
Seung-hyo och Seok-ryu
Kom tillbaka hit!
Sitter i ett träd
Varför går ni två alltid hem tillsammans?
Vi är grannar.
Pojkar och flickor ska inte leka tillsammans.
Seung-hyo och Seok-ryu sitter i ett träd
P-U-S-S-A-S
Det stämmer inte! Han är bara min kompis!
Först kommer kärlek
Sen kommer bröllop
Sen kommer bebisen i barnvagn
Seung-hyo och Seok-ryu
Du, Choisseung. Ge mig din historiebok.
Är jag ett bibliotek?
Vad är det med er två?
-Dejtar ni? -Nej.
Att se honom naken skulle inte påverka mig.
Tänk på henne som en kille.
Hej, ni två.
Ni hörde samma sak om och om igen,
så oavsett om ni gillade varann eller inte, blev det inpräntat i er.
Är jag ett offer för manipulering?
Bär akutvårdare luftgevär?
-Jag vill skjuta honom. -Va?
Jag borde kanske ha blivit polis.
Nej, det är bra så.
Men grejen är att
alla vi tre umgicks, så varför kopplade man ihop oss två?
För att jag är inte alls i hans liga.
Ja, det är okej.
Hon har alltid haft ett annat perspektiv.
Hennes skönhetsstandard är inte som våra.
Det är sant.
Förresten, du ser cool ut idag. Varför har du uniform?
-Bra fråga. -Jo…
Jag hade en intervju idag.
Tjänsten på Sydpolen? Godkändes din ansökan?
Självklart!
Vänta lite.
Ska du verkligen åka om du går vidare?
Oj!
Betyder det att du får se pingviner på riktigt?
Pingviner rakt framför dig?
Det stämmer.
-Ta många foton… -Nej.
På Antarktis är pingvinerna i fara på grund av klimatkrisen.
Isbjörnar är också i fara.
Jag är hemma.
-Hej. -Mo-eum!
Yeon-du!
Vad har du hittat på?
Vad hittade du på, Yeon-du?
Vad har ni gjort hela dagen?
Vi läste böcker tillsammans.
-Okej. -Och vi rensade ansjovis.
Gjorde ni?
Mamma, lät du Yeon-du rensa ansjovis?
Är du Askungens styvmor?
Allvarligt?
Nej. Det verkade kul, så jag sa att jag ville hjälpa till.
Är det sant?
Tror du att din egen mamma skulle utnyttja ett barn?
Nej. Jag ville bara vara säker.
Yeon-du.
Jag ska ta ansjovisen som vi förberedde,
och steka dem riktigt bra!
Okej, tack!
Det låter så gott!
Om du inte tänker gifta dig,
åk nånstans och ta hem en dotter som Yeon-du.
Va?
Så mycket vill jag ha ett eget barnbarn.
Gå och stek ansjovisen.
Jag svär…
Är det inte tråkigt att läsa böcker hela dagen?
Jag vet inte.
Finns det nåt mer du vill göra förutom att läsa böcker?
Vill du cykla?
Jag kan inte.
Inte?
Men…
-…sparkcykel då? -Det kan jag inte heller.
Gillar du inte att leka ute?
Jo, men pappa säger att det är för farligt utomhus.
Jag förstår.
Det är du!
Sten, sax, påse! Minus ett!
Tjoho!
Sten, sax, påse! Minus ett!
-Yeon-du. -Tjoho!
Pappa!
Jag har saknat dig så mycket idag.
Har du saknat mig med?
Tja…
Ja, det skulle jag säga.
Tack. Jag står i skuld till er.
Nej, det går bra. Ska du jobba imorgon?
-Ja. -Jag förstår.
-Ta ledigt. -Ursäkta?
Vi ses här kl. 10.00 imorgon.
Men…
-Neka inte. -Vänta.
Inga frågor.
Men…
Och ingen Gyttjetröja.
-Yeon-du, vi ses imorgon. -Vi ses imorgon!
-Tjoho! -Tjoho!
Vi går, pappa.
Är det här trädet jag gav dig?
Dog det så du köpte ett nytt?
Det stämmer.
Hur visste du?
Det är dess hemlighet.
Det har vuxit så mycket. Vad fint.
Hur växte det så mycket?
-Seok-ryu. -Ja?
Ska du…
Ska du gå på blinddejten?
Är du knäpp? Jag hittar på nåt och tackar nej.
Det här duger inte. Berätta att vi dejtar.
Va?
Vem vet? Det här kanske händer igen.
Vi berättar för din pappa också.
Och för mina föräldrar. Låt oss officiellt få deras godkännande.
Vi borde berätta för hela kvarteret.
Det kan vi inte.
-Varför inte? -Jag menar…
Vi har precis börjat dejta.
Det verkar lite mycket att berätta för alla.
Det är ganska självklart att det blir kaos.
Det är lite problematiskt. Våra mammor är vänner.
Alla är så nära varandra.
Och för att vara ärlig, man vet inte vad som kan hända med oss.
Vi håller det hemligt.
Okej. Om det är vad du vill…
Vi håller vår relation hemlig.
Topphemlig.
Vi måste sköta oss. Ingen får veta.
Ingen ska få veta.
Är han uppe?
Choisseung.
Bonjour, Seok-ryu!
-Tant Hye-suk! -Hej.
Seung-hyo gick till jobbet tidigt. Är det brådskande?
Nej, det är inget.
Jag visste inte att era fönster var så nära.
Ni kunde snava och kyssa varandra.
Ni har säkert knappt varit ifrån varandra.
Det stämmer.
Det är därför jag är så trött på det!
Choisseung känner säkert likadant.
Men bråka inte, försök komma överens.
Okej.
-Jag har nåt på spisen. -Gå du!
Ursäkta. Vi ses. Hejdå!
Vad rädd jag blev.
BAE SEOK-RYU
-Na-yun. -Ja?
Vad gjorde du precis?
Jo…
Det var väl överdrivet?
Ja.
Jag har låtit dina handlingar passera
för att du är en gullig tidigare klasskamrat.
Men det går inte längre.
Ursäkta för det jag gjorde.
Men Seung-hyo,
du vet att jag tycker om dig.
Jag trodde att det var lite på skämt.
Nej, det är det inte. Jag är allvarlig.
Då måste jag vara väldigt tydlig.
Jag gillar nån annan.
Är det nån jag känner?
Jag hittade henne efter en lång och svår resa.
Jag vill inte göra nåt som skulle göra henne obekväm.
Förlåt att jag inte svarade. Vill du se en film sen?
Vad är det här? Bjuder han ut mig på en dejt?
Det låter bra.
Jag måste tvätta håret.
-Mo-eum! -Yeon-du!
Min gulliga Yeon-du!
Har du sovit gott?
Drömde du om utomjordingar?
Nej, jag drömde nåt annat.
Vadå?
Det är en hemlighet. Jag berättar sen.
Okej.
Du är väldigt punktlig.
Det är viktigt som reporter.
Jag kom för att du bad mig, men…
Jag behöver inte säga vart vi ska, va?
Kom igen!
Pappa, ta sakerna och följ efter oss!
-Va? -Va?
-Ska vi inte hjälpa till? -Bilen är där.
Jung?
Jag kan göra det.
Det går bra.
-Jag gör det. -Pappa.
-Pappa? -Ja?
Du klarar det, pappa.
Det är varmt.
Smaka lite.
-Jag äter den själv. -Okej.
-Är det gott? -Du är bra på att grilla!
Vad ska vi göra sen?
Det vi ska göra sen är…
-Oj! -Oj!
Skjut inte på Yeon-du!
Jag ger upp!
Du är dyblöt.
Jag fick låna den här.
Men vi har ingen el. Hur ska vi göra?
Vänta lite.
Oj!
Jag ska torka ditt hår.
Nu torkar vi ditt hår.
Vad tyckte du var roligast?
Att leka med vattenpistolerna.
Jag också.
Klart!
Yeon-du!
Jag ska sätta upp ditt hår fint sen.
-Okej. -Ditt hår är också vått.
Jag torkar det själv.
Va?
Jaha! Okej!
Du var kanske kall.
Yeon-du, ska vi gå dit bort?
Vart?
Hej, Choisseung.
Hej.
Jag är här och du tittar inte ens på mig?
Jag tittade.
Vad är du så upptagen med?
Jag fick ett uppdrag att bygga om en biograf.
Jag kom på en sak när jag kom hit,
så jag ville rita det.
Tar det lång tid?
Nej, jag är klar innan filmen börjar.
Så det är så en ritning ser ut.
Ja.
Vill du ha popcorn? Jag köper lite.
Nej, det är bra.
Jaså? Då köper jag en dricka bara.
Okej.
Va? Vill du ha mer?
Ursäkta.
Vad ska vi göra?
De skulle analysera fotona och lämna dem om 30 minuter.
-Mi-ja. -Okej, stanna där.
Vänta lite. En sekund.
Solen går redan ner.
Ska vi åka innan det blir för sent?
Nej.
Yeon-du somnade precis. Vi stannar en halvtimme till.
Okej.
Hon måste vara tung. Jag kan ta henne.
Yeon-du, du kan sova på sängen.
Det gick bra.
Hur gillade du att campa?
Inte illa, va?
Nej.
Jag har aldrig tänkt på det,
men Yeon-du gillade det.
Yeon-du sa att hon inte kan cykla.
Hon kan inte åka sparkcykel eller rullskridskor heller.
Det är på grund av olyckan, eller hur?
Det var inte meningen.
Jag blir bara så orolig.
Jag förstår hur du känner.
Jag kan inte säga vad du ska göra.
Men,
om du håller ett mirakel gömt så där,
blir det aldrig riktigt ett mirakel.
Jag vill att Yeon-du ska känna vinden och stampa med fötterna.
Och ibland kommer hon att trilla.
Det är så jag skulle vilja att hon växer upp.
Jag vill att hon ska se och höra alla goda saker i världen.
Jag hoppas att hon suger åt sig allt som en svamp och växer hälsosamt.
Vore inte det ett riktigt mirakel?
Jag tycker så synd om Yeon-du.
Det hade varit fint om jag var lika modig som du.
Ibland tänker jag att skulle vara fint om jag var Yeon-dus mamma.
Kom igen. Det är lite mycket.
Kan jag inte?
Jag vet att jag går riktigt fort fram nu.
Det är som att jag nyss reste över 2,5 miljoner ljusår bort.
Men…
…det är så jag känner nu.
Jung…
Mitt hjärta bultar hårdare när jag ser dig.
Det dunkar snabbt som en trumma varje gång.
Jag drömmer om dig också.
Så jag funderade
på vår kyss…
Kan vi avbryta vårt avtal?
Det var nog inget misstag.
Nej, det kan vi inte. Aldrig.
Yeon-du kan inte bli din dotter.
Det som hände då var ett misstag.
Det måste vara så.
Varför?
För det kan inte hända.
Från och med nu lämnar jag inte Yeon-du hos er.
Jag skulle uppskatta om du inte umgicks med henne mer.
-Dan-ho… -Vi borde åka.
Yeon-du.
Vakna. Vi måste åka hem.
Vi sover i bilen, okej?
Gå du in först.
Va? Varför?
Tänk om vi stöter på din mamma igen?
Kom igen. Vi har umgåtts i flera år.
-Hon blir inte misstänksam. -Men ändå…
Om det ska vara hemligt, måste vi vara försiktiga.
Jag går en runda runt kvarteret. Gå du först.
Okej då.
Sen när började han lyssna så noga på mig?
Löjligt.
JEONGHEONS UNIVERSITETSSJUKHUS
Alzheimers…
-Det är det inte. -Inte?
-Nej. -Verkligen?
Titta själva om ni inte tror mig.
Du förstör den!
Det är inget fel på hennes hjärna.
Självklart
måste vi se om symptomen kommer tillbaka igen.
Men varför glömmer jag saker hela tiden?
Det är en slags korttidsminnesförlust.
Jag förstår.
Har du upplevt en chock eller mycket stress på sistone?
Ja.
Då kan det vara från den stressen.
Det kan vara på grund av ökad ångest.
Om du vilar och tar hand om dig, kommer du att bli bra.
Tack.
Jag är så lättad.
Nej, det räcker inte för att beskriva hur jag mår.
Jag har varit i ett känslomässigt helvete de senaste två veckorna.
Du sa att det skulle vara okej,
men jag tänkte på de värsta scenarierna.
Lyssnar du på mig?
Älskling!
Vad är det?
Älskling, vad är det?
Gråt inte. Vad är fel?
Jag trodde att nåt hemskt skulle hända dig.
Jag fick nyligen veta sanningen,
och jag kunde äntligen uttrycka mina sanna känslor.
Men jag var rädd att jag var för sen.
Jag var rädd att du skulle glömma mig.
Jag var rädd att jag skulle förlora dig.
Älskling.
Jag kan inte leva utan dig, Hye-suk!
För guds skull.
Jag svär.
Du har skämt ut mig mycket de senaste dagarna.
Men det är inte så illa.
Älskling.
Han sa att jag inte har Alzheimers!
Sluta gråta, Gyeong-jong!
Varför sa du inte nåt sånt tidigare?
Din stora dumbom!
Vi ses nästa lektion!
-Hejdå! -Hejdå!
-Hallå? -Hej, Choisseung.
Jag lagade neobiani på dagens lektion.
Det är så gott. Vill du ha lite?
Jag jobbar utanför kontoret idag.
Vill du komma förbi senare ikväll?
-Ikväll? -Ja.
Seung-hyo!
Jag måste gå. Vi ses senare.
På kvällen?
Om det är på kvällen…
Då är det mörkt och ingen är i närheten.
BESTÄLLNINGSINFORMATION
Jag la ut det för flera dagar sen, men det är bara tio beställningar.
Fan också.
Syntes inte magmusklerna?
Jag borde ha tränat mer.
JAE-YEONG
Hej, Jae-yeong.
Haeundae-stranden?
Jag kan inte gå nu…
Jaså? Slipper jag betala?
Betalar du?
Choisseung!
Jag gjorde en massa god mat…
…till oss.
Ni är alla här.
Det var ett tag sen.
Hej.
Jösses! Det här har gjorts med omsorg!
Varför tog du med så mycket mat?
Du skulle säkert gratulera Seung-hyo.
Gratulera honom?
Ja. För att fira samarbetet med Fresco,
han intervjuades.
Artikeln är nog ute nu.
-Visa den. -Okej.
Jag har tittat på den ett tag.
Fotot blev också bra.
Jag skulle gå efteråt, men Myeong-u bad mig att stanna.
Är du inte glad för det? Du får smaka all god mat.
Visst.
Mitt kaffe är slut, så jag går.
Ska du gå utan att äta?
Jag är upptagen.
-Ska du gå? -Ja.
Jag ville gratulera dig,
så jag är glad att jag kan.
Grattis till din officiella början av matlagning.
Det var tack vare ditt råd. Tack.
Tack vare din utsökta kalguksu.
Bra jobbat idag. Jag går nu.
Okej, kör försiktigt.
-Tack. -Godkväll.
Hejdå. Tack. Bra jobbat.
-Kör försiktigt. -Tack.
Det hade varit trevligt om hon stannade.
Jag skrev att jag skulle ringa senare eftersom det inte passade ikväll.
Jag såg det nu.
Varför sa du inget om intervjun med Fresco?
Var det på grund av Tae-hui?
De sa att det skulle gå fort, jag tänkte berätta för dig sen.
-Men det blev så här. -Vadå?
Trodde du att jag inte skulle förstå?
Nej, det är inte det.
Förlåt. Jag har ingen ursäkt.
Det var kul att träffa henne igen.
Hon är vacker än.
Tae-hui kom inte hit för att hon ville.
Myeong-u tjatade.
Sa du till henne att vi dejtar?
Nej.
Jag fick inte berätta för nån.
Men en exflickvän
är annorlunda…
Okej.
Vi hade ändå inte tid att prata om nåt personligt.
Det var ett öppet event.
Ni två är som Hollywood-skådisar, nu när jag tänker på det.
Jag skulle aldrig kunna jobba med min expojkvän.
Tänk på det.
Känslor försvinner inte bara, även om man försöker.
Det var bra en gång.
Det ligger bakom oss.
Jag vill inte prata om det här.
Vad är det? Jag vet ändå allt.
När du sa till Tae-hui att köra försiktigt,
var din röst allvarlig.
-Den var så djup. -Nej då.
Jo. Du var så orolig för henne.
Varför körde du inte henne hem bara?
Seok-ryu.
Hur var du med henne när jag inte var här?
Var du mogen och förstående runt henne?
Jag vill inte svara.
Jag är inte skyldig att berätta sånt för dig.
Vad är det för fel på mig?
Att du törs, Choi Seung-hyo.
Är du på väg ut nu?
Ja. Vart ska du åka?
Jag ska till Seoraksan-berget.
Din pappa och jag ska övernatta där med Seok-ryus föräldrar.
Jag glömde berätta för dig.
Ni ska sova där en natt. Varför packade du så mycket?
Nej. Saken är att din pappa…
Vad är allt det här?
Bandage och värmepåsar.
Din vrist har inte riktigt läkt än.
Jag har akupressurplåster om du får ont i fötterna.
Ska vi ta med kryckor och rullstol också?
Tycker du det?
Jag ringer sjukhuset.
Nej, älskling. Det behövs inte.
Kom hit! Vi är sena. Vi ska åka.
Så det är så pappa är egentligen.
Skynda dig, sa jag!
Du tvättade mina byxor fel. De krympte!
-Du skulle ha tvättat dem rätt. -De är mina.
-Är de inte mina? -Allvarligt?
De har en spetskant.
Jag bad dig packa tidigare!
Jag har inga tröjor! Är byrån ett svart hål?
Jag hittar inget i det här huset.
Din pappa skulle vara en perfekt snigel.
-En snigel! -Säger man så om sin man?
Gör du mig till en snigel?
När ska ni åka?
-Det har gått 30 minuter! -Letar du efter den nu?
Vi åker nog imorgon!
Min tröja. Solglasögonen är borta!
-Hitta mina solglasögon. -De är på ditt huvud!
Där är de!
Jösses! Och vart ska du?
Jag ska till Busan med mina vänner.
-Ska alla åka utan mig? -Här är den. Här!
Den var där! Hur missade du den?
-Jag tog den. -Jösses.
-Vi tar de här! -Vart ska Dong-jin?
-Busan med sina vänner. -Bara sådär?
Pappa, måste du ha dem?
-Jag behöver dem. -Jösses.
-Ha inte dem i Seoraksan. -Det är ett modebrott.
Ursäkta! Han bara sölade.
Vi väntade inte så länge.
Du tog en evighet på dig att välja sjalar!
-"Den eller den?" -Kom nu!
-Okej! -Okej!
-Hoppa in. -Här.
Tack, älskling.
-Här. -Älskling, hoppa in.
Älskling?
Bilen är så blank och glänsande. Jag har alltid velat åka i den.
Oj!
Är det första gången i vår bil?
-Ja. -Okej.
GANGNEUNG DAEGWALLYEONGS RASTPLATS
Är vi framme snart?
-Ja. -Älskling!
-Vattnet är så kallt. -Torka händerna.
Tack. Vattnet var så kallt.
-Inget varmvatten? -Nej.
Vad hemskt.
Älskling! Det är hela valnötter i de här!
Min händer är iskalla.
-Det är kallt. Hallå! -Hallå!
-Du är ohyfsad. -Kom igen.
Det kom i mitt ansikte. Titta.
-Geun-sik! -Jösses.
-Dutta bara lite. -Har du en näsduk?
En näsduk?
Ja. Men jag snöt mig i den. Är det okej?
Du är så ohyfsad.
-Vad? -Jag vill ha valnötskakor.
Vill du ha några?
Oj! Vi tar en bild här!
Mi-suk, vi tar våra enskilda bilder först.
-Enskilda? -Ja.
Ta en bild av mig.
-Vänta lite. -Okej.
Älskling, ta en bild av mig.
-Ta en själv. -Nej, med björnen!
För guds skull.
-Med björnen? -Ja.
-Okej. -Men…
Annars får man inte med björnen.
Nej, ta några till.
-Jösses. -Vädret är underbart.
Det är otroligt.
Jösses.
Ska jag stå här? Hur ser jag ut?
Det är bra, älskling.
Vem bär omkring på nåt sånt?
-Den är tung. -Jösses. Vad gör han?
Det var roligt.
Jösses.
Han är knäpp.
Ni båda har blivit knäppa.
-Är det okej? -Få se käklinjen!
-Jag skäms. -Jösses.
-Snyggt! -Vad gör ni?
-Bra! -Vad gör ni?
-Toppen! -Låt mig se.
-Min tur! -Nej, vi tittar.
Älskling.
Sen när började du ta så bra bilder?
Jag läste på internet hur man tar bra bilder av sin flickvän.
Gillar du dem?
Jag älskar dem. Du var jätteduktig.
Idiot. Du fick mig att se ut som en dvärg.
Det ser precis ut som du.
Gyeong-jong.
Kan du ta en bild av mig med den?
-Okej! -Få benen att se långa ut.
Ta ett eget.
-Mo-eum. -Ja?
Kan du ringa min telefon?
Okej.
Den fungerar.
Den fungerar bra.
Jag trodde att den hade gått sönder.
SEOK-RYU
Kom in.
-Dan-ho. -Choi.
-Kang, menar jag. -Seung-hyo.
Skulle vi inte vara formella igen?
Just det.
Sätt dig ner.
-Tack. -Visst.
-Du kan sitta var som helst. -Okej.
Ursäkta att jag stör om du är upptagen.
Herr Yoon sa att du var på kontoret och att jag fick gå in.
Det är okej. Jag är glad att du kom.
Men vad gör du här?
Jag vill be om en tjänst.
På sistone har jag skrivit artiklar om mina upplevelser.
I nästa artikel vill jag belysa byggarbetares liv.
Jag undrade om du kan presentera mig för en byggarbetsplats.
Det är klart.
Vi har ett par stycken. Jag ringer dem och meddelar dig sen.
Tack.
Jag står i skuld till dig.
Det behöver du inte säga. Du har hjälpt mig mycket.
Du hjälpte mig med bedragarna också.
-Och du gav råd senast. -Ja.
Om din vän…
Får jag fråga hur det gick med din väns vän?
De har precis börjat dejta.
Grattis.
Gratulera din vän från mig, menar jag.
Gratulera. Visst.
Vad är det?
Är det nåt som är fel?
Nej, det är bara…
Han säger att dejting är svårt.
Kärlek är ganska svårt.
Hur kunde han ta Tae-huis sida inför mig?
Jag tycker inte att han gjorde det.
Vems sida är du på?
Seung-hyo, den jäkeln!
Jag frågade hur han var när han dejtade henne,
och han ville inte svara.
Han var inte skyldig att berätta.
Vilket svar ville du höra?
-Vad menar du? -Fundera på det.
Du hade blivit ledsen om han hade sagt att det var bra med henne.
Om han hade sagt att det var hemskt…
Vill du att han är taskig och pratar skit om sin exflickvän?
Nej.
Precis. Så varför frågar du om hans förflutna?
Självdestruktivt.
Du har rätt.
Jag vet det.
Men vad?
Men jag blir svartsjuk!
Från och med nu ska jag vara Seung-hyos vän.
Snorunge!
Han var snäll som lät dig ta farväl av Hyeon-jun, så du får inte göra så.
Jag vet det också.
Jag kan inte styra mina känslor, vad kan jag göra?
Hon har rätt. Man kan inte styra sina känslor.
Hej.
Det fanns bara en.
Ta den.
Nej, det är okej. Ta den du.
Det behövs inte. Ta den.
Nej, jag vill att du ska ha den. Det är mina känslor för dig.
Va?
Elden i mitt hjärta
släcks inte förrän den är helt utbränd.
Håll till godo.
Jag måste nog sluta dricka den.
Men jag vet inte om jag kan.
Sluta skratta.
Är det kul att reta mig?
Om det var tecken på demens, skulle alla vara på ålderdomshem nu.
Det var riktigt allvarligt. Jag menar det.
Jag kunde inte minnas nånting.
Jag har glömt vad vi åt till lunch.
Vad åt vi?
Söt och kryddig kyckling. Vi åt kyckling.
-Kryddig kyckling. -Ja!
-Kyckling! -Skärp dig.
Den var så knaprig och god!
Det är så vi är nu.
Jag är så lättad att du mår bra.
Ja. Jag lärde mig så mycket efter allt det här.
Familj, vänner.
Jag har människor som jag kan lita på,
det känns så bra.
Jag tänkte likadant
när jag fick veta vad som hände Seok-ryu.
Jag ville att hon skulle träffa nån som kan
ta hand om hennes smärta.
Nån lugnande och generös.
Jag vill hitta en bra partner till Seung-hyo.
Han var ensam länge på grund av mig.
Vi presenterar dem för bra personer om vi hittar några.
Det gör vi.
-Allvar! -Allvar!
-Allvar, okej? -Ja, allvar!
Hitta några bra på Utrikesdepartementet!
Okej.
De skulle köpa alkohol, men varför är de inte tillbaka?
Bra fråga. Brygger de den själva?
-Har de gått på karaoke? -Galningar.
De måste vara galna. Geun-sik nämnde sin favoritlåt.
Han pratade om den innan.
-Var är den? -Den dåren.
-I källaren! -Källaren?
Skynda!
Vad är det?
Tae-hui höll sitt ord.
Dags att packa upp!
Just det. Du sålde mig för en skål.
Jag kanske är en förrädare i dina ögon, men det var värt det. Titta.
Vad vacker den är.
-Förrädare Yoon? -Ja?
-Gillar du den så mycket? -Ja, såklart.
Den ska bli ett familjearvegods.
Mina ättlingar kommer att delta i ett antikprogram
och få värdet 100 miljarder won!
Jag ska ta en bild och visa min fru.
Ta den här också.
Den är din.
Jösses. Min är större.
I en traditionell bröllopsceremoni
använder bruden och brudgummen en ihålig kalebass delad itu,
för att dela ceremoniellt vin.
Det sägs symbolisera hur de passar perfekt ihop med den andra.
Det är min gåva till dig och Seok-ryu.
Jag önskar er båda lycka.
PRINCESS
Tråkig.
Hej.
Vad gör du?
Du har ögon. Vad tror du?
Var du alltid så här snäll?
Trodde du att din pojkvän var hjärtlös?
Pojkvän, knappast. Är du knäpp?
Vänta.
Om jag inte är din pojkvän, vad är jag då?
Det är du. Men…
Jag vet inte.
Det är bara konstigt att säga.
Gjorde du det huset också?
Ja.
Nej, håll dig borta. Han är skadad, så han är känslig.
Det är nog du som är känslig.
Varför tog du med en katt om du är allergisk?
Den var skadad. Jag kunde inte överge den.
Du sa att du inte hade pengar till fika.
Var det till medicin?
Ja, mina händer skakar av chokladabstinens.
Men vad ska jag göra?
Den har ingenstans att gå när den läker.
Vädret börjar bli varmt. Rör inte.
Jag är orolig.
Säkert att du gör rätt?
Taket måste vara rejält för att klara regn och snö.
Vill du göra det?
Väggarna måste också vara rejäla.
Vintern kommer direkt efter sommaren.
Du lär få diabetes.
Jag tar hand om mig.
Oj!
-Bra jobbat! -Hallå!
Hallå! Du din…
Kom igen!
Förlåt mig!
GJORD AV CHOI SEUNG-HYO
Jag bygger fortfarande om den.
Katterna som använder den är nog ättlingar till den vi kände.
-De har samma teckning. -Jaså?
-Ja. -Jag vill se.
Glöm det.
Din allergi blossar upp igen.
Visst är det tråkigt?
Jag älskar katter, men jag får inte röra dem.
Katthuset jag gjorde då
var det första huset jag gjorde.
Jag byggde det så dåligt.
Men jag var stolt över det.
Jag skapade ett hem för nåt levande med mina händer.
Jag tror
att det var då jag ville bli arkitekt.
Den där katten var din första kund.
Nej.
Det var du.
Det var till dig.
Du var orolig för katten.
Jag ville göra dig glad.
Vi går och äter.
Kom.
Jag är utsvulten.
Varför har du inte ätit nåt än?
Vart ska vi gå?
Hem till mig.
Din mamma gjorde soppa innan de åkte iväg.
Antingen det här eller curry. Ät nu.
Jag är ledsen för tidigare.
Vad pratar du om? Det var jag som orsakade problemet.
Förlåt mig.
Nej, jag var för hård.
När jag såg er två tillsammans blev jag småaktig och barnslig.
Det var jag som var otrevlig.
Det är inte kul att prata om tidigare relationer.
Att inte veta är en sak, men att veta gör det svårt.
En självklar oskriven regel.
Från och med nu ska jag inte dölja nåt för dig.
Jag ska inte vara involverad med henne.
Nej, jag gör inte plats för det.
Men…
…jag blev glad att se dig svartsjuk.
-Va? -Inte mycket.
Bara lite.
Men vi ska inte bråka.
Det kändes hemskt att bråka med dig.
Jag kunde inte fokusera på jobbet.
Det var första gången.
Var det?
Ja.
Jag ville inte vara nån som förtärdes av en relation.
Det kändes konstigt. Jag är inte mig själv.
Det är normalt.
Hur länge har du låtsas vara lugn?
Jag vet inte.
Men en sak vet jag.
Du får mig att känna mig varm.
Jag lånade många serietidningar. De är i mitt rum.
Vi äter fort och läser dem.
Visst.
Vad gör du?
Varför tittar du som att det är första gången här?
Nej, det är bara…
Jag lånade en hel serie till dig.
Vad är det här?
Vad tror du? Det är Princess. Din favorit.
Tja… Här är den. Den här ville jag ha.
Ville du ha boken
Princess?
Jag hittade bara på det.
Va?
Ärligt talat,
gick jag dit för att träffa dig.
Va?
När du var sån då,
varför är du så här nu?
Vad har jag gjort?
Du verkar inte så intresserad av mig.
Jag?
Du kan inte se mig i ögonen och du beter dig annorlunda.
Du behandlar mig sämre än du gjorde innan vi började dejta.
Det är bara för att…
Jo…
Jag var verkligen nervös.
För att jag var nervös.
Hur kan du sova nu?
Varför är jag nervös? Det är så konstigt.
Så det är så en ritning ser ut.
Ja.
Jaså? Då köper jag en dricka bara.
Okej.
Jag väntade så länge.
Men när du är bredvid mig…
Jag blir tom i huvudet, och vet inte vad jag ska göra.
Jag tyckte…
…att du var…
…så lugn.
Nu när vi dejtar,
kanske du inte ser mig som attraktiv.
Det var vad jag trodde.
Jag var ängslig och irriterad.
Så är det inte alls.
Det är tvärtom.
Jag tycker så mycket om dig.
Jag vet inte hur jag ska behandla dig.
Vi tar med dem ner.
Vill du inte läsa dem här?
Vi borde inte vara här.
Varför inte?
Jag får dåliga tankar.
Vilka tankar?
Tankar jag inte borde tänka.
Billiga och ohyfsade tankar.
Ohälsosamma tankar.
Jag gillade ohälsosam skräpmat.
Pulveriserat godis, kola och dalgona.
-Kakor och isdrycker. -Ja.
Så varsågod.
Tänk dåliga tankar.
Dåliga handlingar då?
Du får göra såna också.
PUPPY LOVE
REAL LOVE
Undertexter: Jonna Persson