LJUBAV U SUSJEDSTVU
Čekaj, mali. Uljepšat ću ti.
Što da sad radim?
Bez brige. Sutra ujutro više neće biti ničega.
Ali što ako ipak bude?
Onda…
Ja sam odgovorna.
Ja, Bae Seok-ryu, preuzet ću odgovornost za tebe, Choi Seung-hyo.
Obećavam.
Potvrdi.
Odlično. Svaka čast.
EPIZODA 12 MLADENAČKA LJUBAV
Dobro. Pojedimo.
Rekla sam da neću mlijeko s bananom. Zašto si ga kupio?
To je bilo to, a ovo je ovo.
Molim?
Što je „to”? Kako to misliš, „to je bilo to”?
Što misliš? To je „to”.
Kaže se „to”. Pokazna zamjenica.
Da, znam. To je to.
Mislila sam… Je li to…
Ajme.
Riječi gube značenje.
Hej.
Što je?
Što smo mi sad?
Ne znam.
Kakav je odnos nakon poljupca?
Hej!
Taj poljubac…
Nemoj tako odjednom izgovarati tu riječ.
Ne ljubim prijatelje.
Prestani, rekoh!
Ne ljubimo se sada. Prije smo.
Hoću reći…
Prestani govoriti tu riječ.
-Koju? Poljubac? -Dosta!
Ni ja ne radim to s prijateljima.
Onda je riješeno.
Nismo više prijatelji.
Kako može 30 godina prijateljstva ovako završiti?
Bilo je to nešto najteže što sam učinio.
Osvajanje olimpijske medalje bilo bi lakše.
Seung-hyo! Seok-ryu!
-Gospodine Yoon. -Već ste se našli?
Mahnito si ga tražila.
Mislio sam da ti je dužan novac.
-Stvarno? -Da.
Bože, g. Yoone! Kad sam se tako ponašala?
-Jesi… -Ajme.
Zašto si došla ovamo?
Zašto si došla čak iz Seula da ga vidiš?
-Pa, zapravo… -Hej!
-Čekaj! -Preplašila si me.
Stvarno mislite da sam došla njega vidjeti?
Samo sam došla, a onda sam ga nazvala jer je u blizini.
Tako je.
Pa zašto si uopće došla?
Samo sam došla ovamo!
Samo sam došla, pa sam ga nazvala.
U redu, odlično.
Daleko si se morala voziti. Što te dovodi ovamo?
Stvar je osobna.
Zašto me stalno ispituju?
-Nisam mislila da je takav. -Rasplakala si se?
Jesam li učinio nešto pogrešno?
-Kao da se ljuti. -Poludjela je?
Evo što ja mislim.
Ljudi koji kuhaju
moraju kušati hranu iz provincije Gangwon,
koja poboljšava izvorni okus sastojaka.
Došla si čak ovamo da bi jela?
Vidiš? Znala sam da mi nećete vjerovati.
Zato vam nisam htjela reći.
Istina je.
Gajami sikhae je osobito dobar. Stvarno.
Gajami sikhae? Što?
Rade sikhye s ribom? Nemoguće.
I crven je. Ne volim ljuto.
-Nije to što misliš. -Što?
Zvuči kao sikhye, ali nije piće.
-Drukčije se piše. -Da?
-Riba iverak. -U redu.
Fermentiraju je s rižom i soli.
-Tako spremaju jelo. -Fermentiraju?
Zafrkava te. Voli fermentirana riblja jela.
Što?
Pa ti si pravi connoisseur!
Ne bih rekao „connoisseur”.
Označio je na karti gotovo stotinu restorana.
Ne. Do jučer njih 328.
Možeš mi ih poslati?
Nemoguće!
Čuvam ih za svoje blizance.
-Molim te! -Hajde…
Puno si nam pomogla.
Dat ću ti ih sve.
Hvala! Danas ja častim.
Hvala! Idemo!
Sigurno si gladna. Pojedi ovo.
Ja.
Voliš marinirane sirove rakove?
-Pojedi. -Volim?
Ne? A Na-yun? Što se tebi sviđa?
Ti. Ti mi se sviđaš.
Pojedi što god želiš.
Pojest ću ovo. Baš dobro izgleda.
Navali.
Hvala.
Gajami sikhae ima super teksturu.
Mogla bih ga cijelog pojesti.
-Navali. -U redu.
Da?
Mogu li ući?
Naravno.
U redu je da budem ovdje?
Mogu naći neko drugo mjesto.
Puno je praznih soba.
Izvoli.
Ako trebaš još odjeće.
U redu, hvala.
Ajme, baš posuđujem puno odjeće.
Kupaonica je na kraju hodnika. Možeš se umiti.
Dobro, u redu.
Je li bilo kukaca?
-Nije. -U redu.
-Ne odlaziš? -Što?
Nećeš otići?
-Samo nakratko… -Seung-hyo!
Seung-hyo, gdje si?
Hajde. Traži te.
Sigurno želiš da odem?
Što?
I onda i sada.
Zašto me tako mrko gledaš?
O čemu govoriš?
Ne gledam mrko.
Onda se pogledaj u ogledalo.
Samo malo.
Ljubomorna si?
Ne budi smiješan. Hajde, idi.
Nemoj se smijati.
Dobro, idem. Nemoj me gurati.
Samo idi.
Seung-hyo.
Što je?
Nema mi žene, pa ne mogu spavati.
-Spavaš li? -Ne.
Hoćeš malo izaći?
U dvorištu za deset minuta.
Kasnim. Zašto ne spavaš?
A ti?
Čitao sam.
Mokminsimseo? Knjigu Jeonga Yak-yonga?
Da.
Tko u ovo doba čita takve knjige?
Ja.
Riječ je o svevremenskom klasiku.
Podučava nas čestitosti, odgovornosti i kako biti uzoran.
Govori nam kako živjeti.
Uči nas o životu.
Dobro, nemoj se uzrujavati.
Uzrujao sam se?
Čini se da ne poznaješ vrijednost ove knjige.
Baš je lijepo ovdje.
Šteta što ostajem samo jedan dan.
Drugi put pođi s nama.
Vraćam se sutra s tobom.
A posao?
Završio sam prije očekivanja.
Želio sam otići prekosutra, ali mogu i dan prije.
Idemo zajedno.
Kako? Dovezao si se ovamo.
Moram vratiti auto Mo-eum.
Za svoj auto…
-Pozvat ću vozača. -Jesi li lud?
Znaš koliko bi to skupo bilo?
Da, i meni zvuči pomalo luckasto.
Ali razmislio sam.
Više vrijedi provesti vrijeme s tobom.
Molim te! Šališ se.
Toliko ti se sviđam?
-Da. -Shvaćam.
Pa, koliko ti se sviđam?
Čak i nakon 30 godina, još mi nisi dosadila.
Malo pretjeruješ.
Ne računaj vrijeme koje nismo bili zajedno.
Nije ga bilo.
Uvijek sam s tobom.
Ovdje.
S osam si me godina
poprskala bojom.
Sa sedam si mi godina
zalijepila naljepnice na lice dok sam spavao.
Sa šest si mi godina
dala čarobni slatkiš
od kojeg su mi usne postale ljubičaste.
A sa pet sam ti godina stavila žvakaću gumu u kosu.
Ajme.
Kako je moguće da sam ti draga nakon svih tih patnji?
Vidiš?
Rekla sam ti da sam fatalna žena.
-Miči se s mene. -Ne.
Rekao si da voliš kad smo zajedno.
Malo mi se spava.
Da?
Da.
Možda zbog duge vožnje.
Ali nitko nas ne smije vidjeti.
Gđo Jung Mo-eum?
Da.
SOBA ZA RAZGOVORE
RAZGOVOR ZA MJESTO BOLNIČARKE NA JUŽNOM POLU
Gospođo Jung Mo-eum.
Govorite engleski, a imate i dozvolu za upravljanje brodicama.
Bolničarka ste prve razine.
Dobro ste se pripremili.
Da, gospodine. Izvrsna sam i u zaštiti od požara,
a marljivo obavljam svoje dužnosti i na terenu.
Zašto želite ići na Antarktiku?
Iskreno, kao dijete sanjala sam da ću postati Superman.
Onda sam željela postati Spider-Man.
Zato sam se priključila hitnim službama.
Vrlo sam zadovoljna svojim poslom.
Pomažem ljudima.
Da, imate pravo.
Željela bih otići na Antarktiku kako bih upoznala nepoznato
i dala doprinos svjetskom miru.
MINISTARSTVO VANJSKIH POSLOVA
Hvala vam što ste mi rekli za Hye-suk.
Drago mi je da je na sigurnom.
Ali…
Tu je kraj moje zahvalnosti što se Hye-suk tiče.
-Molim? -Seo Hye-suk je moja supruga.
Moja je žena.
Znam.
Onda se nemojte ovako ponašati.
Nemojte je nagovarati.
Mislim da je došlo do nesporazuma.
Čujem da vas zovu Alain Delon.
Zašto sad to spominjete?
-Da, privlačni ste. -Oprostite, g. Choi.
Moji osjećaji prema njoj neće se promijeniti.
Razlog je taj
što volim Hye-suk!
Dragi.
Što se događa?
Što radiš ovdje? Dakle?
Pa…
Hye-suk i ja samo smo prijatelji.
Sad vam je rekla „dragi”!
Prijatelji se tako ne zovu!
-Bliski smo. -Stvarno smo samo prijatelji.
Nemam nikakvih osjećaja prema njoj.
Upravo je zato to smiješno!
Tako je lijepa i inteligentna žena.
Kako ne biste pali na nju?
Zar ste robot?
Homoseksualac sam.
-Ajme. -Molim?
Volim muškarce.
Prelijepa si i inteligentna žena.
Prestani. Ajme.
Oprosti, baš mi je neugodno.
Nema razloga.
Bilo je zgodno.
Tako je uvjerljivo izrazio ljubav prema tebi.
Baš je blesav.
Baš ti zavidim.
Zašto bi mi zavidio?
I ja sam prilično star.
Možda bih trebao biti hrabriji.
Što god odlučiš, imaš moju potporu.
Znaš to, zar ne?
Znam. To se nikad neće promijeniti.
Ponizio si me.
-Dva koraka iza mene. -U redu.
Kako si mogao…
-Kako si mogao sumnjati u mene? -Nisam. Taj gad…
Ovaj, bojao sam se da ima zle namjere.
Bez obzira na razlog, žao mi je.
Nevjerojatno.
Zašto mi nisi rekla? Razumio bih ga.
Prijatelj mi je povjerio tajnu. Kako bih ti rekla?
Sigurno mu je nelagodno živjeti u ovom konzervativnom društvu.
Baš kul. Stvarno si kul.
Ajme.
-Što je sad? Idemo. -Dolazim.
Baš mi je neugodno.
Kako ponižavajuće!
Bože. Što ti je bilo na pameti?
POŠALJITE IME, ADRESU I BROJ TELEFONA
NARUDŽBE OBRAĐUJEMO PO PLAĆANJU
To! Uspio sam!
Preplašio si me. Zašto vičeš?
Mama, jesi li spremna?
Da, hrana je spremna. Posluži se.
Ne mislim na hranu. Jesi li spremna za dobar život?
Onaj novac koji si mi posudila…
Umnožit ću ga sto puta. Tisuću!
Postao si influenca?
Ne influenca. Influencer.
Da, influencer.
Ali bit ću ubojit poput virusa.
Širit ću se kao zaraza.
Samo nemoj izgubiti lovu.
Mama, vjeruj sinu! Ovo je prava stvar.
I nemoj to više nositi s tobom.
-Bacit ćemo je. -Hej!
Zašto bih bacila savršeno dobru torbu?
Mama, nije dovoljno dobra.
Odaberi torbu.
Kupit ću ti je uskoro.
Čak i da imam takvu torbu, nemam je kamo nositi.
Samo želim da uspiješ.
To je sve.
Bok.
Mama, idi u trgovine. Dobro?
Odaberi torbu!
-In-suk, pojedi prvo ovo. -Dobro.
-Hej. -Što je?
Koliko stoje dizajnerske torbe?
-Cijene su šarolike. -Da.
Ali najmanje dva do tri milijuna.
Pa to je nemoguće!
S toliko se novca može kupiti 30 kg hanwooa!
Baš je skupo.
Zašto pitaš?
Geun-sik će ti je kupiti?
Prije ću se ponovno roditi nego dobiti tako nešto od njega.
Ne, Dong-jin…
Nije važno.
-Što? -Ništa.
Samo…
-Hej, Mi-suk. -Da?
Ne znam smijem li te ovo pitati,
ali tiče se Seok-ryu.
Bi li izašla na spoj naslijepo?
Spoj naslijepo?
Zašto pas toliko laje?
Ne misliš da si bila nepristojna?
U vezi s čim?
Kako si mogla tako dugo voziti bez stajanja?
Trebao si ići na zahod?
Nije stvar u tome. Trebao je to biti spoj.
Trebao sam odvesti svoj auto.
Moram vratiti auto Mo-eum.
Rekla sam da ćemo voziti odvojeno.
-Seok-ryu! -Ali…
-Mama. -Seung-hyo.
-Teta Mi-suk. -Zašto…
Mama, razlog zašto smo zajedno…
Baš sam te htjela nazvati.
Hoćeš ići na spoj naslijepo?
Spoj naslijepo?
Bože! Zašto se ti čudiš?
Daj, mama. Ne budi smiješna.
Teta Jae-suk želi te spojiti s nekim.
Ne prisiljavam te, ali čini se dobrim.
Ne, ne može.
Ne možemo to učiniti.
-Mama! Razgovarat ćemo kod kuće. -Ne, sada!
Moram joj dati odgovor.
Jae-suk ga želi upoznati s Mo-eum,
ali ona neće slušati.
Ja?
Evo zločeste cure.
Da čujem odgovor.
Što?
Opa!
One večeri nisam stigla ni razgledati.
Opa. Nije loše raditi ovdje.
Tu je i fotelja za masažu.
Trudimo se.
Da.
Čak je i fotelja za masažu drukčija.
Baš je lijepo.
U redu, da čujemo. Recite mi.
-O čemu? -Hajde.
Auto mi je vraćen danas.
Znači da je Seok-ryu provela noć vani.
Vas dvoje
hodate?
Nisam spavala kod kuće,
ali nije ono što misliš.
Da, bili smo u hotelu.
Spavali smo u odvojenim sobama.
Da, svakako. Recimo da je bilo tako.
Ali zašto ne odgovarate na pitanje?
Koje?
Hodate li?
Da.
Napokon! Konačno!
Odmah mi je lakše.
Stvarno, vas dvoje!
Kao da mi je netko izmasirao tijelo i dušu.
Kako dobar osjećaj!
Zašto si tako sretna zbog nas?
Nisam vas više mogla gledati.
Kladim se da tako misle i svi ostali.
Ali znala sam da ćete završiti zajedno.
Kako si mogla znati nešto što ni mi nismo znali?
Stvar je u riječima.
Seung-hyo i Seok-ryu sjede pod stablom
LJ-U-B-E S-E
Prvo dođe ljubav
Gotovi ste!
A zatim brak
A onda i beba u kolicima
Seung-hyo i Seok-ryu
Vraćajte se!
Sjede pod stablom
Kako to da ste vas dvoje uvijek zajedno?
Susjedi smo.
Dječaci i djevojčice ne smiju se družiti.
Seung-hyo i Seok-ryu sjede pod stablom
LJ-U-B-E S-E
Nije istina! Prijatelj mi je!
Prvo dođe ljubav
A zatim brak
A onda i beba u kolicima
Seung-hyo i Seok-ryu
Hej, Choisseung. Daj mi udžbenik iz povijesti.
Pa nisam ja knjižnica.
Što je s vama dvoje?
-Prohodali ste? -Ne.
Ne zanima me vidjeti ga golog.
Kao da je muško.
Hej, vas dvoje.
Stalno slušate jedno te isto.
Volite li se ili ne, to vam je podsvjesno ušlo u mozak.
Žrtva sam izluđivanja?
Nose li bolničarke zračne puške?
-Želim ga ustrijeliti. -Što?
Bolje da sam postala murjakinja.
Ne, bolje je ovako.
Stvar je u tome…
Svi smo troje bili zajedno. Zašto onda povezuju nas dvoje?
Zato što sam ja njemu nedostižna.
U redu je.
Za nju je ovaj svijet premalen.
Ima drukčija mjerila ljepote.
Istina.
Usput, danas dobro izgledaš. Zašto si u odori?
-Dobro pitanje. -Pa…
Bila sam na razgovoru.
Za Južni pol? Prošla si?
Naravno!
Stani malo.
Stvarno ćeš otići odaberu li te?
Opa!
Stvarno ćeš vidjeti pingvine?
Vlastitim očima?
Da.
-Snimi puno fotki… -Ne.
Na Antarktici su pingvini ugroženi zbog klimatske krize.
Kao i polarni medvjedi.
Stigla sam.
-Bok. -Mo-eum!
Yeon-du!
Što si radila?
Što si radila, Yeon-du?
Čime si se bavila cijeli dan?
Čitale smo knjige zajedno.
-Dobro. -I čistile inćune.
Stvarno?
Mama, dala si Yeon-du da čisti inćune?
Pa zar si Pepeljugina maćeha?
Stvarno?
Ne. Bilo je zabavno, pa sam željela pomoći.
Stvarno?
Mislila si da ti majka zlostavlja dijete?
Ne. Samo sam željela provjeriti.
Yeon-du.
Uzet ću one inćune koje smo očistile
i lijepo ih ispržiti!
Hvala!
Dobro zvuči.
Baš super!
Ako se nećeš udavati,
pođi nekamo i dovedi kćer poput Yeon-du.
Molim?
Toliko želim imati svoje unuče. Dobro?
Idi pržiti inćune.
Kunem se…
Yeon-du, nije ti dosadno po cijele dane čitati knjige?
Ne znam.
Želiš li možda raditi nešto drugo?
Da idemo voziti bicikl?
Ne znam kako.
Stvarno?
Onda…
-Može romobil? -Ne znam ni to.
Ne voliš se igrati vani?
Volim, ali tata kaže da je vani opasno.
Shvaćam.
Pa to si ti!
Kamen-papir-škare. Kvragu! Jedan manje!
Kre-kre!
Kamen-papir-škare. Kvragu! Jedan manje!
-Yeon-du. -Kre-kre!
Tata!
Yeon-du, danas si mi toliko nedostajala.
A ja tebi?
Pa…
Da, rekla bih da jesi.
Hvala ti. Dužnik sam ti.
Ne, u redu je. Radiš sutra?
-Da. -Razumijem.
-Uzmi slobodan dan. -Molim?
Nađimo se ovdje sutra u 10 h.
Ali…
-Moraš doći. -Čekaj.
Bez pitanja.
Ali…
I bez one majice o kaljuži.
-Yeon-du, vidimo se sutra. -Vidimo se!
-Kre-kre! -Kre-kre!
Tata, idemo.
Hej, nije li to ono drvo koje sam ti dala?
Uvelo je, pa si kupio novo?
Tako je.
Kako si znala?
To je njegova tajna.
Baš je naraslo. Jako zgodno.
Kako je toliko naraslo?
-Seok-ryu. -Da?
Hoćeš li…
Otići ćeš na spoj naslijepo?
Jesi li lud? Izmislit ću nešto i odbiti.
Ne može tako. Reci joj da hodamo.
Što?
Tko zna? Može se ponoviti.
I reći ćemo tvojem ocu.
I mojim roditeljima. Da dobijemo njihovu dozvolu.
Trebali bismo svima reći.
Ne možemo.
-Što ne? -Hoću reći…
Tek smo prohodali.
Pretjerano je da svima sad to kažemo.
Izbio bi kaos.
Bilo bi i problema. Mame su nam prijateljice.
A svi smo tako bliski.
Iskreno, ne znaš što će biti s nama.
Neka zasad ostane tajna.
Dobro. Ako tako želiš…
Neka naša veza bude tajna.
Stroga tajna.
Moramo biti oprezni da nitko ne dozna.
Nitko neće doznati.
Ustao se?
Choisseung.
Bonjour, Seok-ryu!
-Teta Hye-suk! -Zdravo.
Seung-hyo je danas otišao rano na posao. Hitno je?
Ne, nije ništa.
Nisam znala da su vam prozori ovako blizu.
Mogli biste se poljubiti.
Sigurno ste stalno bili zajedno.
Tako je.
Već mi je dosta toga.
I Choisseung vjerojatno misli isto.
Ali nemojte se svađati. Budite dobri.
U redu.
-Kuham nešto na štednjaku. -Idite!
Vidimo se sljedeći put. Bok!
Baš me prestrašila.
BAE SEOK-RYU
-Na-yun. -Da?
Što to radiš?
Pa…
Znaš da si pretjerala?
Znam.
Popuštao sam ti
jer sam te smatrao samo bivšom školskom frendicom.
Ali ne mogu više.
Žao mi je zbog ovoga.
Ali, Seung-hyo,
znaš da si mi drag.
Mislio sam da se napola šališ.
Ne, ozbiljno govorim.
Moram biti savršeno jasan.
Meni se sviđa netko drugi.
Netko koga poznajem?
Našao sam je nakon dugog i teškog putovanja.
Ne želim raditi ništa zbog čega bi joj bilo neugodno.
Oprosti što se nisam javio. Idemo poslije u kino?
Što je ovo? Službeno me zove na spoj?
Dobro zvuči.
Moram oprati kosu.
-Mo-eum! -Yeon-du!
Draga moja Yeon-du!
Dobro si spavala?
Jesi li sanjala o izvanzemaljcima?
Ne, o nečemu drugome.
O čemu?
Tajna. Reći ću ti poslije.
U redu.
Točan si.
To je bitno za novinare.
Došao sam jer si me pozvala, ali…
Ne moram reći kamo idemo, zar ne?
Idemo!
Tata, ponesi stvari i dođi!
-Što? -Što?
-Nećemo pomoći? -Auto je ondje.
Gospođo Jung?
Ja ću.
Ne, u redu je.
-Ja ću. -Tata.
-Tata? -Da?
Možeš ti to, tata.
Oprezno, vruće je.
Kušaj.
-Jest ću sama. -U redu.
-Je li dobro? -Ide ti roštilj!
Što ćemo sada raditi, Mo-eum?
Sad ćemo raditi…
-Ajme! -Ajme!
Ne gađaj Yeon-du!
Predajem se!
Sva si mokra.
Posudio sam ovo.
Ali nemamo struje. Kako ćemo ga uključiti?
Samo malo.
Opa!
Osuši kosu, Yeon-du.
Idemo osušiti kosu.
Što ti je bilo najzabavnije?
Gađanje iz pištolja na vodu.
I meni.
Gotova si.
Yeon-du!
Poslije ću ti srediti frizuru.
-Dobro. -I tebi je kosa mokra.
Sama ću je osušiti.
Što?
Razumijem! U redu!
Mislio sam da ti je hladno.
Yeon-du, idemo onamo.
Kamo?
Hej, Choisseung.
Hej.
Ne želiš me ni pogledati?
Pogledao sam.
Čime se to baviš?
Dobio sam posao preuređenja kina.
Sjetio sam se nečega kad sam došao,
pa crtam dok ne zaboravim.
Dugo će trajati?
Ne, bit ću gotov prije početka filma.
Ovako izgleda građevinski nacrt…
Da.
Jesi za kokice? Kupit ću ih.
Ne, hvala.
Stvarno? Dobro, samo ću kupiti piće.
Može.
Što? Hoćeš još?
Oprosti.
Što da radimo?
Rekli su da će donijeti fotografije za 30 minuta.
-Mi-ja. -U redu, stani.
Samo trenutak. Samo malo.
Sunce već zalazi.
Da krenemo dok nije prekasno?
Ne.
Yeon-du je tek zaspala. Ostanimo još 30 minuta.
U redu.
Sigurno je teška. Daj mi je.
Yeon-du, spavaj na krevetu.
Nije bio problem.
Kako ti se čini?
Nije loše?
Tako je.
Nisam razmišljao o tome,
ali Yeon-du je uživala.
Rekla mi je da ne zna voziti bicikl.
Kao ni romobil ni role.
Zbog nesreće, zar ne?
Nije namjerno.
Ali stalno se tako brinem.
Razumijem te.
Znam da ti ne mogu govoriti što da radiš.
Ali…
ako tako skrivaš čudo,
nikad neće postati pravo čudo.
Želim da Yeon-du osjeti vjetar i pokaže što zna.
Ponekad će pasti.
Željela bih da tako odraste.
Želim da vidi i čuje sve ono dobro na svijetu.
Nadam se da će sve upiti kao spužva i zdravo odrasti.
Ne bi li to bilo pravo čudo?
Žao mi je Yeon-du.
Bilo bi lijepo da sam hrabar kao ti.
Ponekad pomislim da bi bilo lijepo da sam Yeon-duina mama.
Daj. To bi bilo malo previše.
Ne mogu?
Znam da brzam.
Kao da sam otputovala u Andromedu.
Ali…
Tako se sad osjećam.
Gđo Jung…
Srce mi lupa kad god te vidim.
Tuče poput bubnja.
Viđam te čak i u snovima.
Pitala sam se.
Što se poljupca tiče…
Možemo li poništiti naš dogovor?
Mislim da nije bila pogreška.
Ne, ne možemo. Nikada.
Yeon-du ne može biti tvoja kćer.
A ono je bila pogreška.
Mora biti.
Zašto?
Jer se ne smije dogoditi.
Odsad Yeon-du neće više dolaziti tebi.
Želim da se više ne družiš s njom.
-Dan-ho… -Pođimo.
Yeon-du.
Probudi se. Idemo kući.
Spavat ćemo u autu, može?
Uđi prva.
Što? Zašto?
Što ako opet naiđemo na tvoju mamu?
Daj. Družimo se već godinama.
-Neće joj biti sumnjivo. -Ipak…
Moramo biti oprezni želimo li da ostane tajna.
Napravit ću krug oko kuće. Ti uđi prva.
U redu.
Otkad je počeo slušati što mu govorim?
Smiješno.
SVEUČILIŠNA BOLNICA JEONGHEON
Alzheimerova bolest…
-Nije to. -Stvarno?
-Da. -Stvarno?
Pogledajte i sami ako mi ne vjerujete.
Hej, slomit ćete!
S njezinim je mozgom sve u redu.
Naravno,
moramo vidjeti hoće li se simptomi ponoviti.
Zašto onda zaboravljam?
Imate kratkoročni gubitak pamćenja.
Razumijem.
Jeste li u posljednje vrijeme doživjeli kakav šok ili stres?
Da.
Možda je to uzrok.
Možda zbog povećane tjeskobe.
Odmorite se, čuvajte se i sve će biti u redu.
Hvala.
Kakvo olakšanje!
Ne, „olakšanje” nije dovoljno jaka riječ.
Već sam dva tjedna u emocionalnom paklu.
Rekao si da će sve biti u redu,
ali očekivala sam najgore.
Slušaš li me?
Dušo!
Dušo, što je bilo?
Što se dogodilo? Što je?
Što je? Dušo, nemoj plakati. Što je bilo?
Mislio sam da će ti se dogoditi nešto loše.
Nedavno sam doznao istinu
i napokon mogu izraziti svoje prave osjećaje.
Ali bojao sam se da je prekasno.
Da ćeš me zaboraviti.
Da ću te izgubiti.
Dušo.
Ne mogu živjeti bez tebe, Hye-suk!
Za boga miloga!
Stvarno!
U zadnje me vrijeme dovodiš u nezgodne situacije.
Ali ovo nije tako strašno.
Dušo.
Rekao je da nije Alzheimerova bolest.
Nemoj plakati, Gyeong-jong!
Zašto nisi ovako nešto prije rekao?
Blesane!
Vidimo se!
-Bok! -Bok!
-Halo? -Hej, Choisseung.
Na tečaju sam spremila neobiani.
Baš je dobar. Da ti donesem?
Radim na terenu, nisam u uredu.
Da navratim kasnije noćas?
-Noćas? -Da.
Seung-hyo!
Moram ići. Vidimo se.
Noćas?
Ako je noćas…
Bit će mračno i nikoga neće biti u blizini.
POJEDINOSTI O NARUDŽBAMA
Što? Prošlo je već više dana, a imam samo deset narudžbi?
Kvragu.
Mišići mi se ne vide dobro?
Trebao sam više trenirati.
JAE-YEONG
Hej, Jae-yeong.
Što? Plaža Haeundae?
Ne mogu sad doći…
Stvarno? Ne moram platiti?
Ti plaćaš?
Choisseung!
Spremila sam puno dobre hrane
za nas.
Svi ste ovdje.
Puno je vremena prošlo.
Bok.
Ajme! Kuhala si s puno ljubavi!
Zašto si donijela toliko hrane?
Sigurno si došla čestitati Seung-hyou.
Čestitati?
Slavimo početak suradnje s Frescom.
Dao je intervju.
Članak je objavljen.
-Pokaži joj. -Dobro.
Dugo sam ga tražio.
I fotka je dobro ispala.
Željela sam otići, ali Myeong-u je rekao da ostanem.
Sad možeš kušati svu ovu hranu.
Kako god!
Popila sam kavu, pa ću krenuti.
Što? Nećeš ništa jesti?
U gužvi sam.
-Odlaziš? -Da.
Željela sam ti čestitati.
Drago mi je što mogu.
Čestitke na početku kuharske karijere.
Zahvaljujući tvojem savjetu. Hvala ti.
Zahvaljujući tvojem finom kalguksuu.
Svaka čast. Idem.
Dobro, pazi se.
-Hvala. -Laku noć.
Bok. Hvala. Svaka čast.
-Sretan put. -Hvala.
Bilo bi lijepo da je ostala.
Rekao sam da ću te nazvati. Večeras nije bila prilika.
Kao što vidim.
Zašto mi nisi rekao da si imao intervju?
Zbog Tae-hui?
Rekli su da neće dugo trajati. Rekao bih ti poslije.
-Ali ovako je završilo. -Što?
Mislio si da neću razumjeti?
Ne, nije stvar u tome.
Oprosti. Nema izgovora.
Bilo je lijepo vidjeti je opet.
I dalje je zgodna.
Tae-hui nije ovamo došla svojom voljom.
Myeong-u je insistirao.
Rekao si joj da hodamo?
Nisam.
Rekla si da nikome ne kažem.
Ali bivša cura,
to je drugo.
U redu.
Nismo imali vremena za osobne razgovore.
Bio je to poslovni događaj.
Kad bolje razmislim, vas ste dvoje kao holivudski glumci.
Ne bih mogla raditi s bivšim dečkom.
Razmisli samo.
Osjećaji ne mogu nestati.
A bili ste dobri.
Sve je to prošlost.
Ne želim razgovarati o tome.
Zašto? Pa ionako sve znam.
Kad si rekao Tae-hui da se čuva,
glas ti je bio ozbiljan.
-Jako dubok. -Nije tako.
Tako je. Zabrinuo si se za nju.
Zašto je nisi odvezao kući?
Seok-ryu.
Kako si se ponašao oko nje dok nisam došla?
Jesi li bio zreo i pun razumijevanja?
Ne želim odgovoriti.
Nisam dužan govoriti ti takve stvari.
Što mi je?
Stvarno si drska, Choi Seung-hyo.
Ideš van?
Da. A kamo ti ideš?
Na planinu Seoraksan.
Tata i ja idemo na dvodnevni izlet s Seok-ryuinim roditeljima.
Zaboravila sam ti reći.
Prespavat ćete jednu noć. Zašto nosiš toliko stvari?
Ne, znaš. Tvoj tata…
Što je sve ovo?
Zavoji i topli oblozi.
Gležanj ti se još nije zaliječio.
Imam i akupresurne flastere ako te budu boljele noge.
A da poneseš i štake i kolica?
Misliš da trebam?
Nazvat ću bolnicu.
Ne, dušo. U redu je.
Dođi! Kasnimo. Idemo. Daj!
Dakle, tata je zapravo ovakav.
Požuri se, rekoh!
Loše si mi oprala hlače. Smanjile su se!
-Trebala si paziti. -To su moje hlače.
-Nisu moje? -Stvarno?
Vidim, imaju čipku.
Rekla sam ti da se spakiraš ranije!
Nemam potkošulju! Kao da je crna rupa u ladici.
Ništa ne mogu naći.
Seok-ryu, tata ti je spor kao puž!
-Puž! -Tako govoriš o mužu?
Pretvorila bi me u puža?
Kad odlazite?
-Kasnimo 30 minuta! -Zašto sad to tražiš?
Vjerojatno ćemo krenuti tek sutra!
Nema mi sunčanih naočala!
-Nađi ih. -Tata, na glavi su ti!
A tu su!
A kamo ti ideš?
Idem u Busan s prijateljima.
-Svi idete bez mene? -Evo je!
Ondje je bila! Kako je nisi našao?
-Uhvatio sam je. -Zaboga.
-Uzet ćemo i njih. -Kamo ide Dong-jin?
-U Busan s prijateljima. -Tek tako?
Nemoj ih nositi.
-Trebaju mi. -Bože.
-Nemoj njih nositi. -Modni zločin.
Oprostite! Jako je smušen!
U redu je. Ne čekamo dugo.
Cijelu si vječnost birala šalove!
-„Ovaj ili onaj?” -Idemo!
-Dobro! -Dobro!
-Uđite. -Izvoli.
Hvala, dušo.
-Evo. -Uđi.
Dušo?
Auto sav blista. Oduvijek sam se želio voziti u njemu.
Ajme!
Prvi si put u našem autu?
-Da. -Shvaćam.
ODMORIŠTE GANGNEUNG DAEGWALLYEONG
Još malo?
-Da. -Dušo!
-Voda je tako hladna. -Evo, osuši ruke.
Hvala ti. Voda je baš hladna.
-Nema tople vode? -Ne.
Užasno.
Dušo! Unutra su cijeli orasi!
Ruke su mi ledene.
-Baš hladno. Hej! -Hej!
-Lakše malo. -Daj.
Imam po licu. Pogledaj.
-Geun-sik! -Bože.
-Samo lagano. -Imaš li maramicu?
Maramicu?
Da, ali već sam njom brisao nos. Smeta ti?
Baš si nepristojan.
-Što je? -Idem po pecivo s orasima.
Hoćeš ovo?
Opa! Slikajmo se ovdje!
Mi-suk, prvo neka se svatko sam snimi.
-Sam? -Da.
Snimi me.
-Samo tren. -U redu.
Dušo, snimi me ovako.
-Sama se snimi. -S medvjedom!
Za boga miloga.
-S medvjedom? -Da.
-U redu. -Ali…
Tako će se vidjeti i medvjed.
Još jednu.
-Ajme. -Vrijeme je divno.
Nevjerojatno.
Bože.
Da stanem ovdje? Kako izgledam?
Dobro je, dušo.
Tko nosi sa sobom takvu kameru?
-Teška je. -Što to radi?
Baš smiješno.
Gospode.
Stvarno je poludio.
Oboje ste poludjeli.
-Je li u redu? -Da vidim bradu!
-Neugodno mi je. -Majko mila.
-Lijepo! -Što vam je?
-Dobro! -Što to radite?
-Odlično! -Da vidim.
-Ja sam sljedeći! -Ne, da vidimo.
Dušo.
Otkad snimaš tako dobre fotke?
Na internetu sam naučio kako se treba snimati djevojke.
Sviđa ti se?
Predivno. Izvanredno.
Budalo. Izgledam kao patuljak.
Izgledaš kako izgledaš.
Hej, Gyeong-jong.
Možeš i mene snimiti tom kamerom?
-Može! -Neka mi noge budu duge.
Ti se sam snimaj.
-Mo-eum. -Da?
Možeš me nazvati?
U redu.
Radi.
Radi kako treba.
Tako je tih, mislila sam da je pokvaren.
SEOK-RYU
Naprijed.
-Dan-ho. -G. Choi.
-Mislim, g. Kang. -Seung-hyo.
Zar se nismo vratili na „vi”?
Da, jesmo.
Sjednite.
-Hvala. -Naravno.
-Sjednite ondje. -Dobro.
Oprostite na smetnji ako ste u gužvi.
Gospodin Yoon je rekao da ste u uredu i da mogu ući.
U redu je. Drago mi je što ste došli.
Što vas dovodi ovamo?
Trebam uslugu.
Pišem članke o svojim iskustvima.
Sada bih želio pisati o životu građevinskih radnika.
Možete li me odvesti na gradilište?
Naravno, može.
Imamo nekoliko gradilišta. Nazvat ću ih i javiti vam.
Hvala vam.
Vaš sam dužnik.
Nema potrebe za tim. I vi ste meni puno pomogli.
Pomogli ste mi da uhvatim one varalice.
-I savjetovali ste me. -Shvaćam.
O vašim prijateljima…
Kako je nakraju ono završilo?
Nedavno su prohodali.
Čestitke.
Čestitajte prijateljima u moje ime.
Čestitat ću. Dobro.
Što je bilo?
Nešto nije u redu?
Ne, samo…
Kaže da hodanje nije lako.
Ljubav je naporna.
Kako je mogao preda mnom stati na stranu Tae-hui?
Nije stao na njezinu stranu.
Na čijoj si ti strani?
Seung-hyo, taj gad!
Pitala sam ga kako je bilo dok je hodao s njom.
Nije želio odgovoriti.
Rekao je da ne mora odgovoriti.
Kakav si odgovor željela čuti?
-Kako to misliš? -Razmisli.
Ljutila bi se da je rekao da mu je bilo super s njom.
Da je rekao da je bilo grozno…
Želiš da bude ništarija koja pljuje po bivšim curama?
Ne.
Vidiš? Zašto ga ispituješ o prošlosti?
Sebe ćeš povrijediti.
Imaš pravo.
Znam i to.
Ali znaš što?
Ljubomorna sam!
Odsad ću ja biti Seung-hyova prijateljica.
Seok-ryu, derište jedno!
Dopustio ti je da se oprostiš od Hyeon-juna. Ne smiješ biti ovakva.
Znam i to.
Ali ne mogu kontrolirati svoje osjećaje.
Ima pravo. Nemoguće je kontrolirati osjećaje.
Zdravo.
Ima samo jedan komad.
Uzmi.
Ne, u redu je. Ti uzmi.
Ne, slobodno uzmi.
Ne, želim da je ti uzmeš. Stvar je u mojim osjećajima prema tebi.
Što?
Vatra u mojem srcu
neće se ugasiti dok sva ne izgori.
Uživaj.
Moram prestati piti ovo.
Ali ne znam mogu li.
Nemoj se smijati.
-Voliš me zadirkivati? -Hej.
Da su to znakovi demencije, već bismo sve bile u domu.
Bilo je ozbiljno, stvarno.
Nisam se mogla ničega sjetiti.
Hye-suk, zaboravila sam što smo ručali.
Što smo jeli?
Slatko-pikantnu piletinu. Sjećaš se?
-Piletinu. -Tako je!
-Piletinu! -Sredi se, Mi-suk.
Tako hrskavu i ukusnu!
Tu nema pomoći.
Ali drago mi je što si dobro.
Od svega ovoga naučila sam puno toga.
Obitelj, prijatelji…
Znam da imam ljude na koje se mogu osloniti.
To me umirilo.
I ja sam se toga sjetila
nakon onoga što se dogodilo Seok-ryu.
Željela sam da upozna nekoga spremnog
preuzeti njezinu bol.
Nekoga umirujućeg i velikodušnog.
I ja želim naći dobru partnericu za Seung-hyoa.
Bio je usamljen zbog mene.
Hej, upoznat ćemo ih s dobrim osobama ako ih nađemo.
Može.
-Ozbiljno! -Ozbiljno!
-Da, ozbiljno!
-Nađi dobre kandidate u ministarstvu! -Može.
U redu.
Otišli su po piće. Kako to da se nisu vratili?
Dobro pitanje. Kao da ih sami rade.
-Jesu li išli na karaoke? -Luđaci.
Poludjeli su. Geun-sik je spomenuo svoju omiljenu pjesmu.
Spomenuo ju je prije.
-Gdje je? -Ta budala.
-U podrumu! -Podrumu?
Požurimo se!
Što je to?
Tae-hui je održala riječ.
Vrijeme za otvaranje!
Da, prodao si me za zdjelu.
Seung-hyo, možda misliš da sam izdajnik, ali isplatilo se. Pogledaj.
Predivno.
-Izdajniče Yoon? -Da?
-Toliko ti se sviđa? -Naravno.
Ostavit ću ga svojoj djeci.
Moj će potomak otići na procjenu.
Vrijedit će 100 milijardi vona!
Slikat ću se i pokazati sliku ženi.
Uzmi i ovo.
To je tvoje.
Daj. Moja je veća.
Na tradicionalnom vjenčanju
mladoženja i mladenka iz izdubljene tikve
piju ceremonijalno vino.
To simbolizira da si savršeno odgovaraju.
To je moj dar za tebe i Seok-ryu.
Želim vas sreću.
PRINCEZA
Dosadno.
Hej.
Što radiš?
Imaš oči. A što misliš?
Oduvijek si ovako nježan?
Misliš da ti je dečko bezosjećajan?
Dečko, možeš misliti! Jesi li poludio?
Stani.
Ako ti nisam dečko, što sam ti onda?
Mislim, jesi. Ali…
Ne znam.
Čudno mi je izgovarati tu riječ.
Napravio si i tu kuću?
Da.
Ne približavaj se. Ozlijeđen je i osjetljiv.
Mislim da si ti osjetljiva.
Zašto si donijela mačka ako si alergična?
Bio je ozlijeđen. Nisam ga mogla ostaviti.
Rekla si da nemaš novca.
Zbog troškova liječenja?
Da, ruke mi se tresu od manjka čokolade.
Ali što da radim?
Nema kamo nakon što ozdravi.
Temperature rastu. Ne diraj.
Tako se brinem.
Sigurno se to tako radi?
Krov mora biti čvrst da podnese kišu i snijeg.
Hoćeš ti raditi?
I zidovi moraju biti čvrsti.
Zima će uslijediti nakon ljeta.
Dobit ćeš dijabetes.
Ne brini se za mene.
Ajme!
-Svaka čast. -Hej!
Hej! Zašto…
Hajde!
Oprosti!
NAPRAVIO CHOI SEUNG-HYO
I dalje je dograđujem.
Mislim da su ove mačke potomci one koju smo mi znali.
-Imaju iste šare na krznu. -Da?
-Da. -Da vidim.
Zaboravi.
Znaš da si alergična.
Prava tragedija!
Volim mačke, a ne smijem ih dodirivati.
Ona kuća za mačke
bila je prva moja kuća.
Jako sam je loše sagradio.
Ali bio sam ponosan.
Vlastitim sam rukama sagradio nečiji dom.
Mislim…
da sam tada odlučio postati arhitekt.
Dakle, mačak ti je bio prvi klijent.
Ne.
Ti si to bila.
Radio sam je za tebe.
Brinula si se zbog mačka.
Želio sam te usrećiti.
Idemo jesti.
Idemo.
Umirem od gladi.
Zašto još nisi jeo?
Kamo ćemo?
Kod mene.
Mama ti je spremila juhu prije nego što je otišla.
Ili to ili curry. Jedi.
Oprosti na onom prije.
O čemu pričaš? Ja sam izazvao problem.
Žao mi je.
Ne, bila sam pregruba.
Kad sam vas vidjela zajedno, postala sam ljubomorna i zavidna.
Ali radila sam i gore stvari.
Nije dobro da govorimo o prošlim vezama.
Bolje je kad ne znaš, nego kad znaš.
To je nepisano pravilo.
Ipak, odsad ti ništa neću skrivati.
Neću se više družiti s njom.
Neću ostaviti ni mrvicu mogućnosti.
Ali ipak,
bio sam sretan kad sam te vidio ljubomornu.
-Što? -Ne puno.
Samo malo.
Nemojmo se svađati.
Užasno mi je kad se svađamo.
Nisam mogao raditi, bio sam nervozan.
To mi je bio prvi put.
Da?
Da.
Ne želim da me veza cijelog obuzme.
Posve novi osjećaj, kao da to nisam ja.
To je normalno.
Koliko već dugo glumiš da si kul?
Ne znam.
Ali znam jedno.
Uz tebe osjećam toplinu u sebi.
Posudila sam puno stripova. U mojoj su sobi.
Pojedimo ovo i idemo ih čitati.
Može.
Što radiš?
Zašto se osvrćeš kao da si prvi put ovdje?
Ne, samo…
Evo! Posudila sam cijelu seriju za tebe.
Što je to?
A što misliš? Princeza. Tvoja omiljena serija.
Evo je. Baš sam nju tražio.
Želio si pročitati
Princezu?
To sam izmislio.
Što?
Iskreno,
otišao sam onamo da tebe vidim.
Što?
Kad si onda bio takav,
kako sad možeš biti ovakav?
Što sam učinio?
Kao da te ne zanimam.
Molim?
Ne gledaš me u oči i drukčije se ponašaš.
Ponašaš se gore nego prije no što smo prohodali.
Ne, to je zato što…
Pa…
Bio sam jako nervozan.
To je bilo zbog nervoze.
Kako možeš spavati u ovakvoj situaciji?
Zašto sam nervozan? Baš čudno.
Ovako izgleda građevinski nacrt…
Da.
Stvarno? Dobro, samo ću kupiti piće.
Može.
Toliko sam dugo čekao.
Ali kad si ti uz mene…
Posve se blokiram. Ne znam što da radim.
Mislila sam
da si tako
smiren.
Sad kad smo prohodali,
možda ti nisam privlačna.
To sam mislila.
Uznemirila sam se i iznervirala.
Nije tako.
Upravo suprotno.
Toliko si mi draga.
Ne znam kako da se ponašam prema tebi.
Odnesimo ih dolje.
Nećeš ih ovdje čitati?
Trebali bismo otići.
Zašto?
Dolaze mi zločeste misli.
Kakve zločeste misli?
One koje ne bih trebao misliti.
Niske i sirove misli.
Nezdrave misli.
Voljela sam nezdravu hranu.
Slatkiše posute šećerom, karamelu i dalgonu.
-Slatke kuglice, kandirane orahe i sokove. -Da.
I zato, izvoli.
Misli zločeste misli.
A zločesta djela?
Možeš i njih.
MLADENAČKA LJUBAV
PRAVA LJUBAV
Prijevod titlova: Vedran Pavlić