‏- הבן של השכנה -
‏חכה, תינוק שלי. אעשה את זה יפה בשבילך.
‏מה אעשה עכשיו?
‏אל תדאג. הכול ייעלם כשתתעורר מחר.
‏ואם זה לא ייעלם?
‏אז…
‏אני אקח אחריות.
‏אני, בה סאוק־ריו, ‏אקח אחריות עליך, צ'וי סאונג־היו.
‏אני מבטיחה.
‏תחתום.
‏נהדר. כל הכבוד.
‏- פרק 12 ‏אהבת נעורים -
‏טוב. נאכל את זה.
‏אמרתי שאני לא צריכה חלב בננה. למה קנית?
‏זה היה ההוא, וזה הוא זה.
‏מה?
‏מה זה "זה"? מה זאת אומרת "זה היה ההוא"?
‏מה נראה לך? זה "זה".
‏באנגלית זה נקרא "זה". זה כינוי רומז.
‏כן, אני יודעת. זה מה שזה.
‏אבל התכוונתי… זה היה…
‏אוי, אלוהים.
‏המילה מאבדת כל משמעות.
‏היי.
‏מה?
‏מה אנחנו עכשיו?
‏אני לא יודע.
‏מה שקשר נהפך להיות אחרי נשיקה?
‏היי!
‏הנשיקה ההיא…
‏אתה מוכן לא לומר את המילה בכזאת פתאומיות?
‏אני לא מנשק ידידות שלי.
‏אמרתי שתפסיק עם זה!
‏אנחנו לא מתנשקים. התנשקנו קודם.
‏לא, כוונתי ש…
‏תפסיק לומר את המילה עצמה.
‏המילה? "נשיקה"? ‏-די!
‏בנוסף, גם אני לא עושה את זה עם ידידים שלי.
‏אז סגרנו.
‏אנחנו כבר לא ידידים.
‏איך 30 שנות ידידות יכולות להסתיים ככה?
‏זה היה הדבר הכי קשה שעשיתי מימיי.
‏לזכות במדליה אולימפית היה קל יותר.
‏סאונג־היו! סאוק־ריו!
‏מר יון! ‏-מה? מצאתם זה את זה?
‏חיפשת אותו בטירוף.
‏חשבתי שהוא חייב לך כסף או משהו.
‏באמת? ‏-כן.
‏אלוהים, מר יון! מתי קרה שהתנהגתי ככה?
‏את… ‏-אלוהים.
‏אז למה באת הנה?
‏כלומר, למה שתעשי את כל הדרך מסיאול ‏כדי לראות אותו?
‏טוב, האמת היא… ‏-היי!
‏רק שנייה. ‏-הפחדת אותי.
‏באמת נראה לך שבאתי הנה כדי לראות אותו?
‏פשוט באתי והייתי באזור, ‏אז חשבתי להתקשר אליו.
‏כן.
‏כן, אז למה באת?
‏פשוט באתי הנה!
‏פשוט באתי הנה, אז התקשרתי אליו.
‏טוב, נהדר.
‏אבל זאת עדיין נסיעה ארוכה. למה באת?
‏לא, אני אומרת לכם שזה אישי!
‏זה אישי, אז למה הם לא מפסיקים לשאול?
‏לא חשבתי שהוא טיפוס כזה. ‏-רגע, למה את בוכה?
‏עשיתי משהו רע?
‏נזפו בי. ‏-היא כועסת?
‏בזה אני מאמינה:
‏חובבי בישול
‏צריכים לטעום אוכל ממחוז גנגוון,
‏כי כאן מחזקים בעדינות ‏את הטעם המקורי של הרכיבים.
‏אז באת כל הדרך לכאן כדי לאכול?
‏רואה? ידעתי שלא תאמין לי,
‏אז לא התכוונתי לספר לך.
‏זה נכון.
‏הגאג'אמי סיקהה טעים במיוחד. ברצינות.
‏גאג'אמי סיקהה? מה?
‏מכינים מרק אצות עם דג? אין מצב.
‏זה גם אדום. אסור לי חריף.
‏זה לא מה שאתה חושב. ‏-מה?
‏זה נשמע אותו הדבר אבל זה לא המרק.
‏מאייתים את זה אחרת. ‏-באמת?
‏זה דג פותית. ‏-בסדר.
‏מוסיפים לזה אורז ומלח כדי שיתסוס.
‏ככה מכינים את המנה. ‏-מתסיסים?
‏הוא צוחק עלייך. הוא מת על מנות דג מותססות.
‏מה?
‏אתה מומחה באוכל טוב!
‏לא הייתי אומר "מומחה".
‏הוא סימן יותר מ-100 מסעדות במפה של גרייפ.
‏לא, נכון לאתמול היו 328.
‏תחלוק אותן איתי?
‏אין מצב!
‏אני אוריש את הרשימה לתאומות שלי.
‏בבקשה! ‏-טוב…
‏עזרת לנו מאוד.
‏אז אמסור לך את כל השמות.
‏תודה! אז הארוחה הזאת עליי.
‏תודה! בואו נאכל!
‏את בטח רעבה. תאכלי את זה.
‏אני?
‏אתה אוהב סרטנים נאים במרינדה, נכון?
‏תאכל את זה. ‏-באמת?
‏לא. מה עם נה־יון? מה לטעמך?
‏אתה. אתה לטעמי.
‏טוב, תאכלי מה שבא לך.
‏אני רוצה לאכול את זה. זה נראה מעולה.
‏תאכלי.
‏טוב.
‏המרקם של הגאג'אמי סיקהה מעולה.
‏אשמח לחסל אותו.
‏תאכלו. ‏-טוב.
‏כן?
‏אני יכול להיכנס?
‏בטח.
‏היי, זה באמת בסדר להישאר פה?
‏ברצינות, אוכל למצוא מקום אחר.
‏יש הרבה חדרים פנויים.
‏וקחי.
‏חשבתי שתצטרכי עוד בגדים.
‏נכון, תודה.
‏אני שואלת המון בגדים לאחרונה.
‏חדר האמבטיה בסוף המסדרון, אז תתרחצי.
‏טוב, הבנתי.
‏היו חרקים?
‏לא. ‏-טוב.
‏לא תלך? ‏-מה?
‏אתה לא מתכוון ללכת?
‏רק לרגע… ‏-סאונג־היו!
‏סאונג־היו, איפה אתה?
‏לך. היא מחפשת אותך.
‏את בטוחה שאת רוצה שאלך?
‏מה?
‏קודם ועכשיו.
‏למה כל המבטים העצבניים?
‏על מה אתה מדבר?
‏המבט שלי עדין כל כך עכשיו.
‏אז תסתכלי במראה כשאת אומרת את זה.
‏רק שנייה.
‏את מקנאה?
‏אל תדבר שטויות. תמהר ותצא.
‏די לצחוק. לך.
‏טוב, אני הולך. למה את דוחפת?
‏פשוט תלך.
‏סאונג־היו.
‏מה?
‏אשתי לא כאן, אז אני מתקשה לישון.
‏את ישנה? ‏-לא.
‏רוצה לצאת קצת?
‏בעוד עשר דקות בחצר. ליד העץ.
‏מאוחר. למה לא ישנת?
‏מה איתך?
‏קראתי.
‏"מוקמינסימסו"? הספר שכתב ג'ונג יאק־יונג?
‏כן.
‏מי קורא ספרים כאלה בימינו?
‏אני.
‏זו קלסיקה עתיקה ונצחית.
‏הספר מלמד על יושרה, ‏אחריות ואיך להוביל באמצעות דוגמה.
‏הוא מסביר לך איך לחיות.
‏הספר הזה נותן הארות לגבי החיים.
‏טוב, אל תתעצבן.
‏התעצבנתי?
‏פשוט נראה שאינך מודעת לערך של הספר הזה.
‏אגב, ממש נחמד פה.
‏חבל שאישאר רק יום.
‏תוכלי לחזור בפעם הבאה.
‏אחזור איתך מחר.
‏מה עם העבודה שלך?
‏סיימתי מוקדם מן הצפוי.
‏התכוונתי לעזוב מחרתיים, ‏אבל אוכל לעזוב יום לפני.
‏ניסע ביחד.
‏איך? נהגת לכאן.
‏עליי להחזיר את המכונית של מו־אום.
‏בשביל המכונית שלי…
‏אזמין נהג תורן. ‏-השתגעת?
‏אתה יודע כמה זה יהיה יקר?
‏כן, זה גם נשמע לי משוגע,
‏אבל כשחשבתי על זה,
‏הבנתי שלבלות איתך שווה לי יותר.
‏בחייך. אתה צוחק עליי.
‏אתה מחבב אותי עד כדי כך?
‏כן. ‏-אני מבינה.
‏עד כמה אתה מחבב אותי?
‏אפילו אחרי 30 שנים ביחד, ‏עדיין לא נמאס לי ממך.
‏וואו, זאת הגזמה קלה.
‏תחסיר את הפעמים שלא היינו ביחד.
‏אבל לא היו פעמים כאלה.
‏תמיד הייתי איתך.
‏הנה.
‏כשהיינו בני שמונה,
‏השפרצת עליי צבע.
‏כשהיינו בני שבע,
‏הדבקת לי קעקע על הפנים בזמן שישנתי.
‏כשהיינו בני שש,
‏נתת לי ממתק קסום
‏שצבע את שפתיי בסגול כדי שתוכלי ללעוג לי.
‏ואז בגיל חמש, ירקתי מסטיק לתוך השיער שלך.
‏אלוהים.
‏וואו, איך אתה עדיין מחבב אותי ‏אחרי כל הסבל הזה?
‏רואה?
‏אמרתי לך שאני "פאם פטאל".
‏רדי ממני. ‏-לא.
‏אמרת שתמיד היינו ככה ביחד.
‏אבל עכשיו אני טיפה ישנונית.
‏באמת?
‏כן.
‏אולי זה בגלל הנסיעה הארוכה.
‏אסור שמישהו יצא ויראה אותנו.
‏גב' ג'ונג מו־אום?
‏כן.
‏- חדר ראיונות -
‏- ריאיון לתפקיד הפרמדיק ‏בתחנת המחקר בקוטב הדרומי -
‏גברת ג'ונג מו־אום.
‏יש לך ציון גבוה במבחני האנגלית ‏ורישיון להשיט סירה.
‏את גם פרמדיקית מוסמכת דרגה 1.
‏את מוכנה היטב.
‏כן, המפקד. לא רק עשיתי את המיטב ‏כדי להצטיין בניהול בטיחות באש,
‏גם עבדתי קשה כדי לבצע את תפקידיי בשטח.
‏למה את רוצה לנסוע לאנטארקטיקה?
‏האמת היא שהחלום שלי בילדות ‏היה להיות סופרמן.
‏אז, רציתי להיות ספיידרמן.
‏הבנתי שזה לא יקרה, ‏אז התגייסתי למכבי האש של קוריאה.
‏והעבודה שלי מספקת אותי מאוד
‏כי עדיין מתאפשר לי לעזור לאנשים.
‏כן, נראה לי שאת צודקת.
‏אני רוצה לנסוע לאנטארקטיקה ‏כדי לחוות עולם לא מוכר
‏ולעזור לשמר את השלום העולמי.
‏- משרד החוץ -
‏תודה שסיפרתי לי בפעם הקודמת על היי־סוק.
‏אני שמח שהיא בריאה ושלמה.
‏אבל…
‏כאן תסתיים התודה שלי בנוגע להיי־סוק.
‏סליחה? ‏-היי־סוק היא רעייתי.
‏היא האישה שלי.
‏אני יודע את זה.
‏אז זו סיבה נוספת לא להתנהג ככה.
‏אל תנסה לשנות עוד את דעתה.
‏לדעתי יש פה אי הבנה.
‏שמעתי שהכינוי שלך הוא אלן דלון.
‏למה אתה מזכיר את זה?
‏כן, אתה נאה. ‏-סליחה, ד"ר צ'וי.
‏ואולם, הרגשות שלי כלפיה לא ישתנו.
‏הסיבה לכך היא
‏שאני אוהב את היי־סוק!
‏יקירי.
‏מה קורה?
‏מה אתה עושה פה? נו?
‏טוב…
‏היי־סוק ואני רק ידידים.
‏היא בדיוק קראה לך "יקירי"!
‏אילו מין חברים מכנים זה את זה ככה?
‏אנחנו, כי אנחנו קרובים. ‏-אנחנו באמת סתם ידידים.
‏מעולם לא הרגשתי משהו כלפיה.
‏לכן זה מגוחך כל כך!
‏היא כזאת אישה יפה וחכמה.
‏איך ייתכן שלא התאהבת בה?
‏אתה רובוט?
‏אני גיי.
‏אוי. ‏-סליחה?
‏אני אוהב גברים.
‏את אישה יפה וחכמה כל כך.
‏תפסיק. די.
‏אני מצטערת. איזה בושות.
‏אל תצטערי.
‏זה דווקא היה נחמד.
‏הוא מצהיר את אהבתו כלפייך עם כזה ביטחון.
‏אלוהים, הוא כזה שוטה.
‏לראות את זה גרם לי לקנא.
‏במה יש לקנא?
‏גם אני כבר די זקן.
‏אולי גם אני צריך להיות אמיץ יותר.
‏אתמוך בכל החלטה שתקבל.
‏אתה יודע, נכון?
‏אני יודע. תמיד ולנצח.
‏אני מובכת כל כך בגללך.
‏תישאר שני צעדים מאחוריי. ‏-טוב.
‏כלומר, איך יכולת…
‏איך יכולת לפקפק בי? ‏-לא פקפקתי בך. המנוול הזה…
‏כלומר, פחדתי שיש לו כוונות רעות.
‏בלי קשר לסיבה, אני מצטער.
‏לא ייאמן.
‏למה לא אמרת לי קודם? ‏לא הייתי מבין לא נכון אילו אמרת.
‏החבר שלי בטח בי עם הסוד שלו. ‏איך יכולתי לספר לך?
‏בטח היה לו קשה לחיות ‏בחברה השמרנית והנוקשה שלנו.
‏זה כזה מגניב. את כזאת מגניבה.
‏אלוהים.
‏מה אתה עושה? בוא. ‏-אני בא.
‏אלוהים, הובכתי כל כך.
‏זה היה מביך כל כך.
‏אלוהים. מה נראה לך שאתה עושה?
‏- שלחו שם, כתובת, מספר טלפון -
‏- הזמנות יתבצעו עם קבלת תשלום -
‏יש! הצלחתי!
‏הבהלת אותי. למה אתה צועק?
‏אימא, את מוכנה?
‏כן, האוכל מוכן. תתכבד.
‏לא, לא האוכל. את מוכנה לחיים הטובים?
‏נכון הכסף שהלווית לי? ‏-כן?
‏אכפיל אותו פי מאה. פי אלף!
‏עכשיו אתה מרקיען?
‏לא, לא מרקיען. משפיען.
‏נכון, משפיען.
‏לא, רגע. בדומה לנגיף, אני אהיה קטלני.
‏ואני אדביק עוד ועוד.
‏פשוט תנסה להחזיר את ההשקעה.
‏אימא, תבטחי בבנך! הפעם זה אמיתי.
‏גם תפסיקי להסתובב עם דברים כאלה.
‏נזרוק אותו לפח. ‏-היי!
‏למה לזרוק לפח תיק מצוין?
‏אימא, זה לא בסדר.
‏תבחרי תיק.
‏אקנה לך אותו בקרוב.
‏גם אם יהיה לי תיק כזה, ‏לא יהיה לי לאן ללכת איתו.
‏אני רק רוצה שתצליח.
‏זה הכול.
‏ביי.
‏אימא, לכי לקניון, טוב?
‏תבחרי תיק!
‏אין־סוק, תאכלי את זה. ‏-טוב.
‏היי. ‏-מה?
‏כמה עולה תיק ממותג בימינו?
‏יש מגוון מחירים. ‏-טוב.
‏אבל הם עולים שניים־שלושה מיליון וון.
‏אלוהים, זה פסיכי.
‏בסכום כזה אפשר לקנות 30 ק"ג של בשר בקר!
‏אלוהים, זה יקר.
‏אבל למה את פתאום שואלת?
‏גון־סיק יקנה לך כזה?
‏יהיה מהיר יותר להיוולד מחדש ‏מאשר לצפות לדבר כזה ממנו.
‏לא, דונג־ג'ין…
‏לא משנה. אחר כך.
‏מה? ‏-לא, זה כלום.
‏פשוט…
‏היי, מי־סוק. ‏-כן?
‏אני לא יודעת אם בסדר ‏לשאול אותך את זה או לא,
‏אבל מדובר בסאוק־ריו.
‏יעניין אותה לצאת לפגישה עיוורת?
‏פגישה עיוורת?
‏למה הכלב נובח כל כך?
‏לא נראה לך שהיית טיפה אכזרית?
‏בנוגע למה?
‏איך יכולת לנהוג כל הדרך חזרה ‏בלי לעצור בתחנת התרעננות?
‏רצית ללכת לשירותים?
‏זה לא העניין. זה היה אמור להיות דייט.
‏הייתי צריך לנהוג במכונית שלי.
‏עליי להחזיר למו־אום את המכונית שלה.
‏אמרתי לך שצריך לנהוג בנפרד.
‏סאוק־ריו! ‏-אבל…
‏אימא. ‏-היי, סאונג־היו.
‏דודה מי־סוק. ‏-למה אתם…
‏אימא, הסיבה שאנחנו ביחד היא…
‏לא, עמדתי להתקשר אלייך.
‏רוצה לצאת לפגישה עיוורת?
‏פגישה עיוורת?
‏אלוהים! למה אתה זה שמופתע?
‏אלוהים, אימא. אל תהיי מגוחכת.
‏דודה ג'יי־סוק רוצה לשדך לך מישהו.
‏אני לא מכריחה אותך, אבל הוא נראה בחור טוב.
‏לא, היא לא יכולה.
‏היא לא במצב לעשות את זה.
‏אימא! נדבר בבית. ‏-לא אחר כך. עכשיו!
‏אני חייבת לומר לה במהירות.
‏ג'יי־סוק רוצה להכיר אותו למו־אום,
‏אבל היא מסרבת להקשיב.
‏אני?
‏הנה הילדה המרדנית.
‏תעני לי עכשיו.
‏מה?
‏וואו.
‏הייתי עסוקה באכילה באותו לילה ‏ולא הבטתי סביב כראוי.
‏אלוהים. התנאים פה בחברה טובים.
‏יש גם כורסת עיסוי.
‏כן, אנחנו משתדלים מאוד.
‏כן.
‏אפילו כורסת העיסוי שונה במשרד אדריכלות.
‏היא יפה כל כך.
‏אז בסדר. אולי נשמע עכשיו את הדיווח?
‏איזה דיווח? ‏-קדימה.
‏המכונית שלי הוחזרה היום,
‏כלומר סאוק־ריו לא ישנה בלילה בבית.
‏שניכם…
‏זוג עכשיו?
‏אכן לא ישנתי בבית,
‏אבל זה בוודאות לא מה שאת חושבת.
‏כן, היינו במלון שלנו.
‏ישנו בנפרד בחדרים נפרדים.
‏כן, בטח. נגיד שזה מה שקרה.
‏אבל למה אתם לא עונים לשאלה שלי?
‏מה?
‏אתם זוג?
‏כן.
‏סוף סוף! הגיע הזמן!
‏אני רעננה כל כך!
‏ברצינות, שניכם!
‏אני מרגישה כאילו ‏הגוף והנשמה שלי עברו עיסוי!
‏אלוהים, איזו הרגשה טובה!
‏למה את מאושרת כל כך מזה שאנחנו זוג?
‏כי כמעט מתי מרוב תסכול.
‏אני בטוחה שכל מי שצפה בכם מרגיש כמוני.
‏חוץ מזה, אני ידעתי שבסוף תהיו זוג.
‏היי, איך ידעת משהו שאפילו אנחנו לא ידענו?
‏למילים יש כוח.
‏"סאונג־היו וסאוק־ריו יושבים בין העצים
‏"והשניים מתנשקים!
‏"קודם מתאהבים…"
‏זה הסוף שלכם!
‏"אז מתחתנים
‏"ואז נולדים המון ילדים
‏"סאונג־היו וסאוק־ריו…"
‏תחזרו לשם!
‏"יושבים בין העצים"
‏היי, למה אתם תמיד הולכים ביחד הביתה?
‏אנחנו שכנים.
‏עדיין, בנים ובנות לא אמורים לבלות ביחד.
‏"סאונג־היו וסאוק־ריו יושבים בין העצים
‏"והשניים מתנשקים!"
‏זה לא נכון! הוא סתם ה"סיידקיק" שלי!
‏"קודם מתאהבים
‏"אז מתחתנים
‏"ואז נולדים המון ילדים
‏"סאונג־היו וסאוק־ריו…"
‏היי, צ'ויסאונג. ‏תן לי את ספר ההיסטוריה שלך.
‏מה אני, הספרייה?
‏היי, מה יש לשניכם?
‏אתם זוג? ‏-לא.
‏לא יזיז לי אם אראה אותו בעירום.
‏מבחינתי היא בחור.
‏היי, שניכם.
‏שמעתם את אותו הדבר שוב ושוב,
‏אז בין אם אהבתם זה את זה ובין אם לא, ‏זה הוטבע בכם באופן לא מודע.
‏אז נפלתי קורבן לגזלייטינג?
‏לפרמדיקים יש רובי אוויר?
‏אני רוצה לירות בו. ‏-מה?
‏אולי הייתי צריכה להיות שוטרת.
‏לא, את בסדר ככה.
‏היי, אבל העניין הוא
‏שאם שלושתנו בילינו יחד, ‏למה אנשים חיברו בין שנינו?
‏כי הוא לא לרמה שלי.
‏כן, זה בסדר.
‏היא תמיד רצתה גברים שלא מהעולם הזה.
‏הסטנדרטים של היופי שלה שונים משלנו.
‏זה נכון.
‏אגב, את נראית מגניב היום. למה את במדים?
‏שאלה טובה. ‏-טוב…
‏היה לי היום ריאיון.
‏התפקיד בקוטב הדרומי? הבקשה שלך התקבלה?
‏כמובן!
‏רק שנייה.
‏באמת תיסעי אם תעברי גם את זה?
‏וואו!
‏אז זה אומר שתראי פינגווינים במציאות?
‏פינגווינים לנגד עינייך?
‏זה נכון.
‏תצלמי הרבה… ‏-לא.
‏באנטארקטיקה הפינגווינים ‏נמצאים בסכנה בשל משבר האקלים.
‏גם דובי הקוטב בסכנה.
‏חזרתי.
‏היי! ‏-מו־אום!
‏יון־דו!
‏מה עשית?
‏מה את עשית, יון־דו?
‏מה עשית כל היום?
‏קראנו יחד ספרים.
‏טוב. ‏-והוצאנו את הקרביים מדגי אנצ'ובי.
‏באמת?
‏אימא, הכרחת את יון־דו ‏להוציא את הקרביים מדגי אנצ'ובי?
‏את האימא החורגת של סינדרלה?
‏ברצינות?
‏לא. זה נראה כיפי, אז רציתי לעזור.
‏באמת?
‏אלוהים. חשבת שאימא שלך תתעלל בילדה?
‏לא. פשוט רציתי לוודא.
‏יון־דו.
‏אקח את דגי האנצ'ובי שהכנו יחד,
‏ואכין איתם מנה מטוגנת!
‏טוב, תודה!
‏זה נשמע כזה טעים.
‏זה נשמע כזה טוב!
‏היי, אם את לא מתכוונת להתחתן,
‏סעי לאנשהו ותחזרי עם בת כמו יון־דו.
‏מה?
‏עד כדי כך אני רוצה נכדה משלי. טוב?
‏לכי תטגני דגי אנצ'ובי.
‏אני נשבעת…
‏יון־דו, לא משעמם לך לקרוא ספרים כל היום?
‏אני לא יודעת.
‏יש משהו אחר שאת רוצה לעשות ‏מלבד לקרוא ספרים?
‏לרכוב על אופניים?
‏אני לא יודעת איך.
‏באמת?
‏אז…
‏אולי קורקינטים? ‏-גם עליהם אני לא יודעת לרכוב.
‏את לא אוהבת לשחק בחוץ?
‏זה לא העניין. אבא אומר שמסוכן מדי בחוץ.
‏אני מבינה.
‏זאת את!
‏אבן, נייר ומספריים, קדימה! מינוס אחת!
‏קוואק, קוואק!
‏אבן, נייר ומספריים, קדימה! מינוס אחת!
‏יון־דו! ‏-קוואק!
‏אבא!
‏יון־דו, התגעגעתי אלייך כל כך היום.
‏ואת התגעגעת אליי?
‏טוב…
‏כן, אפשר לומר שכן.
‏תודה. אני ממש חייב לך.
‏לא, זה בסדר. יש לך עבודה מחר?
‏כן. ‏-אני מבינה.
‏אז קח יום חופש. ‏-סליחה?
‏ניפגש פה מחר ב-10:00.
‏אבל…
‏לא אסכים לסירוב. ‏-רגע.
‏בלי שאלות.
‏אבל…
‏ובלי חולצת מישורי בוץ.
‏יון־דו, נתראה מחר. ‏-נתראה מחר!
‏קוואק! ‏-קוואק!
‏אבא, בוא.
‏היי, זה לא העץ שנתתי לך?
‏הרגת אותו וקנית חדש?
‏נכון.
‏איך ידעת?
‏זה הסוד של המקור שלו.
‏הוא צמח כל כך. זה מגניב כל כך.
‏איך הוא צמח כל כך?
‏סאוק־ריו. ‏-כן?
‏האם…
‏האם תצאי לפגישה העיוורת ההיא?
‏השתגעת? אמציא משהו ואסרב.
‏זה לא טוב. נגיד לה שאנחנו זוג.
‏מה?
‏מי יודע? זה אולי יקרה שוב.
‏גם נספר לאבא שלך.
‏נספר גם להורים שלי. נקבל מהם אישור רשמי.
‏נספר לכל השכונה.
‏אי אפשר.
‏למה לא? ‏-כלומר…
‏רק התחלנו לצאת.
‏נראה לי שמוגזם לספר לכולם.
‏ברור שיהיה כאוס מוחלט.
‏זה קצת יותר בעייתי. האימהות שלנו חברות.
‏וכולנו קרובים כל כך.
‏והאמת היא שאי אפשר לדעת מה יקרה לנו.
‏נשמור את זה כרגע בסוד.
‏בסדר. אם זה מה שאת רוצה…
‏נשמור את הקשר שלנו בסוד.
‏סודי ביותר.
‏חייבים לעמוד על המשמר. אסור שידעו.
‏איש לא ידע.
‏הוא התעורר?
‏צ'ויסאונג.
‏בונז'ור, סאוק־ריו!
‏דודה היי־סוק! ‏-היי.
‏סאונג־היו הלך לעבודה מוקדם היום. זה דחוף?
‏לא, זה שום דבר.
‏היי, לא ידעתי שהחלונות שלכם סמוכים כל כך.
‏מעידה אחת ותתנשקו.
‏בטח נדיר שביליתם בנפרד.
‏נכון.
‏לכן נמאס לי מזה כל כך!
‏צ'ויסאונג בטח מרגיש כמוני.
‏אבל עדיין, אל תריבו ותנסו להסתדר, טוב?
‏טוב.
‏יש לי משהו על האש. ‏-לכי!
‏סליחה. נתראה בפעם הבאה. ביי!
‏יה, זה הפחיד אותי.
‏- בה סאוק־ריו -
‏נה־יון. ‏-כן.
‏מה בדיוק עשית?
‏טוב…
‏את יודעת שהגזמת, נכון?
‏כן.
‏אפשרתי לך להתנהג ככה
‏משום שראיתי בך חברת כיתה לשעבר חמודה.
‏אבל כבר אי אפשר ככה.
‏סליחה על מה שבדיוק עשיתי.
‏אבל סאונג־היו,
‏אתה יודע שאני מחבבת אותך.
‏חשבתי שמדובר בחצי הידלקות, חצי צחוק.
‏לא, זה לא. אני רצינית.
‏אז נראה לי שאני צריך להבהיר את עצמי.
‏אני מחבב מישהי אחרת.
‏אני מכירה אותה?
‏היא מישהי שמצאתי אחרי מסע ארוך וקשה.
‏אני לא רוצה לעשות שום דבר ‏שיסב לה אי נוחות.
‏סליחה שלא עניתי. רוצה ללכת לסרט?
‏מה זה? הוא מזמין אותי לדייט רשמי?
‏נשמע טוב.
‏אני צריכה לחפוף.
‏מו־אום! ‏-יון־דו!
‏יון־דו המתוקה שלי!
‏ישנת היטב.
‏חלמת שתהיי חברה של חייזר?
‏לא, חלמתי על משהו אחר.
‏מה?
‏זה סוד. אספר לך אחר כך.
‏טוב.
‏אתה ממש דייקן.
‏זה א'־ב' כשאתה עיתונאי.
‏באתי כי ביקשת, אבל…
‏לא צריך לגלות לאן ניסע, נכון?
‏קדימה!
‏אבא, תביא את החפצים ובוא אחרינו!
‏מה? ‏-מה?
‏לא נעזור? ‏-המכונית שם.
‏גברת ג'ונג?
‏פשוט אעשה את זה.
‏לא, זה בסדר.
‏אני אעשה את זה. ‏-אבא.
‏אבא? ‏-כן?
‏אבא, אתה תצליח.
‏זהירות, זה חם.
‏תטעמי.
‏אקח לבד. ‏-טוב.
‏זה טעים? ‏-אתה ממש טוב בצלייה!
‏מה נעשה עכשיו, מו־אום?
‏מה שנעשה עכשיו זה…
‏וואו! ‏-וואו!
‏אל תירה ביון־דו!
‏אני נכנע!
‏את ספוגה.
‏הצלחתי לשאול את זה.
‏אבל אין לנו חשמל. איך נשתמש בזה?
‏רק שנייה.
‏וואו!
‏אייבש לך את השיער.
‏נייבש לך את השיער.
‏ממה הכי נהנית?
‏הכי אהבתי לשחק ברובי המים.
‏גם אני.
‏סיימתי.
‏יון־דו!
‏אעשה לך אחר כך קוקו יפה.
‏בסדר. ‏-גם השיער שלך רטוב.
‏אייבש אותו לבד.
‏מה?
‏הבנתי! טוב!
‏חשבתי שאולי קר לך.
‏יון־דו, אולי נלך לשם?
‏לאן?
‏היי, צ'ויסאונג.
‏היי.
‏אני כאן ואפילו לא תסתכל עליי?
‏כן הסתכלתי.
‏במה אתה עסוק כל כך?
‏ביקשו ממני לעצב מחדש קולנוע.
‏חשבתי על משהו כשהגעתי הנה.
‏רציתי לצייר אותו לפני שאשכח.
‏זה ייקח הרבה זמן?
‏לא, אסיים לפני שהסרט יתחיל.
‏אז ככה נראית תוכנית אדריכלית.
‏כן.
‏רוצה פופקורן? אקנה.
‏לא, אני בסדר.
‏באמת? אז אקנה רק שתייה.
‏טוב.
‏מה? רוצה עוד?
‏סליחה.
‏מה נעשה?
‏אמרו שינתחו את התמונות ‏ויביאו אותן לכאן בעוד 30 דקות.
‏מי־ג'ה. ‏-טוב, לעצור שם.
‏רק רגע. רק שנייה.
‏השמש כבר שוקעת.
‏שנלך לפני שיהיה מאוחר מדי?
‏לא.
‏יון־דו בדיוק נרדמה. נישאר עוד 30 דקות.
‏בסדר.
‏היא בטח כבדה. תני לי אותה.
‏יון־דו, בואי נישן במיטה.
‏אבל זה היה בסדר.
‏אז איך היה במחנאות?
‏לא רע, נכון?
‏כן.
‏מעולם לא חשבתי על זה,
‏אבל יון־דו ממש אהבה את זה.
‏יון־דו אמרה שהיא לא יודעת ‏לרכוב על אופניים.
‏היא לא רוכבת על קורקינט ‏או מחליקה על רולרבליידס.
‏זה בגלל התאונה, נכון?
‏זה לא היה בכוונה.
‏אני פשוט דואג כל כך.
‏אני מבינה אותך.
‏אני יודעת שאין לי שום סמכות ‏לומר לך מה לעשות.
‏אבל…
‏אם תסתיר ככה נס,
‏זה לעולם לא יהיה באמת נס.
‏אני רוצה שיון־דו תחוש ברוח ותרקע ברגליה,
‏ולפעמים היא תיפול.
‏ככה אני הייתי רוצה שהיא תגדל.
‏אני רוצה שהיא תראה ותשמע ‏את כל הדברים הטובים בעולם.
‏אני מקווה שהיא תוכל לספוג הכול ‏כמו ספוג ולגדול באופן בריא.
‏זה לא יהיה נס אמיתי?
‏אני מרחם נורא על יון־דו.
‏היה נחמד אילו הייתי אמיץ כמוך.
‏לפעמים אני חושבת שהיה נחמד ‏אילו הייתי אימא של יון־דו.
‏בחייך. זה מוגזם.
‏לא אוכל להיות?
‏אני יודעת שאני מתקדמת ממש מהר עכשיו.
‏זה כאילו אני טסה אל אנדרומדה ‏שבמרחק 2.5 מיליון שנות אור.
‏אבל…
‏ככה אני מרגישה עכשיו.
‏גברת ג'ונג…
‏ליבי הולם בכל פעם שאני רואה אותך.
‏הוא תמיד דופק במהירות כמו תוף.
‏אני אפילו רואה אותך בחלומות שלי.
‏אז תהיתי.
‏בנוגע לנשיקה שלנו…
‏לא נוכל לבטל את ההסכם שלנו?
‏לא נראה לי שדובר בטעות.
‏לא, אי אפשר. לעולם.
‏יון־דו לא תוכל להיות הבת שלך.
‏ומה שקרה באותו יום היה טעות.
‏זה חייב להיות.
‏למה?
‏כי זה לא יכול לקרות.
‏לא אשאיר עוד את יון־דו בבית שלך.
‏ואודה לך אם לא תבלי איתה עוד.
‏דן־הו… ‏-צריך ללכת.
‏יון־דו.
‏תתעוררי. צריך לחזור הביתה.
‏נישן במכונית, טוב?
‏תיכנסי ראשונה.
‏מה? למה?
‏מה אם ניתקל שוב באימך כמו בפעם הקודמת?
‏בחייך. כבר שנים שאנחנו מבלים יחד.
‏היא לא תחשוד בזה. ‏-עדיין…
‏כדי שזה יישאר סוד, צריך להיזהר בשכונה.
‏אני ארוץ סביב הרחוב. תיכנסי ראשונה.
‏טוב.
‏מתי הוא התחיל להקשיב לי?
‏מגוחך.
‏- ביה"ח ג'ונגיאן -
‏אלצהיימר…
‏זה לא זה. ‏-באמת?
‏כן. ‏-באמת?
‏תסתכל בעצמך אם אתה לא מאמין לי.
‏היי, אתה תשבור אותו!
‏אין לה שום בעיה במוח.
‏כמובן,
‏נצטרך לראות אם התסמינים שלך יחזרו בעתיד.
‏אז למה כל הזמן שכחתי דברים?
‏אפשר לומר שזה אובדן זיכרון קצר טווח.
‏הבנתי.
‏האם חווית זעזוע ‏או כמות משמעותית של סטרס לאחרונה?
‏כן.
‏אז אולי זה מהסטרס.
‏זה אולי בגלל עודף חרדה.
‏אם תנוחי ותטפלי בעצמך, תהיי בסדר.
‏תודה.
‏איזו הקלה.
‏לא, "הקלה" לא מתארת כראוי את הרגשתי.
‏חייתי בגיהינום רגשי בשבועיים האחרונים.
‏אמרת שיהיה בסדר,
‏אבל חשבתי על התרחישים הגרועים ביותר.
‏אתה מקשיב לי?
‏מותק!
‏מותק, מה קרה?
‏מותק, מה קרה? מה יש?
‏מה? מותק, אל תבכה. מה קרה?
‏חשבתי שיקרה לך משהו רע.
‏גיליתי את האמת לא מזמן
‏וסוף סוף יכולתי להביע את רגשותיי האמיתיים.
‏אבל חששתי שאיחרתי את המועד.
‏פחדתי שתשכחי אותי.
‏פחדתי שאאבד אותך.
‏מותק.
‏אני לא יכול לחיות בלעדייך, היי־סוק!
‏נו באמת.
‏אני נשבעת.
‏אתה יודע, אתה מביך אותי נורא בימינו.
‏אבל זה גם לא כזה נורא.
‏מותק.
‏הוא אמר שאין לי אלצהיימר!
‏תפסיק לבכות, גיונג־ג'ונג!
‏למה לא אמרת דברים כאלה בעבר?
‏טמבל שכמותך!
‏נתראה בשיעור הבא!
‏ביי! ‏-היי!
‏הלו? ‏-היי, צ'ויסאונג.
‏אז הכנתי היום נאוביאני בשיעור.
‏זה טעים כל כך. להביא לך?
‏עבדתי בחוץ אז אני לא במשרד.
‏רוצה לקפוץ מאוחר יותר בלילה?
‏בלילה? ‏-כן.
‏סאונג־היו!
‏אני חייב לסיים. נתראה.
‏בלילה?
‏אם זה בלילה…
‏אז יהיה חשוך ואיש לא יהיה בסביבה.
‏- פרטי הזמנה -
‏מה? העליתי את הפוסט לפני מלא זמן. ‏למה יש רק עשר הזמנות?
‏לעזאזל.
‏שרירי הבטן שלי לא בולטים מספיק?
‏הייתי צריך להתעמל יותר.
‏- ג'ה־יונג -
‏היי, ג'ה־יונג.
‏מה? חוף האונדה?
‏אני לא במצב לנסוע עכשיו…
‏מה? לא אצטרך לשלם?
‏על חשבונך?
‏צ'ויסאונג!
‏הכנתי המון אוכל טעים…
‏בשבילנו.
‏כולכם פה.
‏מזמן לא התראינו.
‏היי.
‏אלוהים! איזו השקעה!
‏למה הבאת כל כך הרבה אוכל?
‏בטח באת כדי לברך את סאונג־היו.
‏לברך אותו?
‏כן. כדי לחגוג את ההשקה ‏של שיתוף הפעולה עם פרסקו,
‏הם ראיינו אותו.
‏היי, המאמר כבר התפרסם.
‏תראה לה. ‏-בסדר.
‏אני מסתכל כבר זמן מה.
‏גם התמונה יפה.
‏התכוונתי לעזוב מייד אחרי, ‏אבל מיונג־או אמר לי להישאר.
‏לא משמח אותך שנשארת? ‏תטעמי את כל האוכל הזה.
‏שיהיה.
‏סיימתי את הקפה שלי, אז אלך.
‏מה? תלכי בלי לאכול?
‏אני עסוקה.
‏את הולכת? ‏-כן.
‏רציתי לברך אותך,
‏אז אני שמחה שיוצא לי לברך.
‏מזל טוב על ההתחלה הרשמית שלך בבישול.
‏זה היה בזכות העצות שלך. תודה לך.
‏זה היה בזכות הקלגוקסו הטעים שלך.
‏כל הכבוד על היום. הלכתי.
‏טוב. נסיעה טובה.
‏תודה. ‏-לילה טוב.
‏ביי. תודה. כל הכבוד.
‏נסיעה טובה. ‏-תודה.
‏היה נחמד אילו נשארה.
‏סימסתי לך ואמרתי שאתקשר בהמשך ‏משום שהלילה לא מתאים.
‏הרגע ראיתי.
‏למה לא אמרת לי שיש לך ריאיון עם פרסקו?
‏זה היה בגלל טה־הי?
‏אמרו שזה לא ייקח הרבה זמן, ‏אז התכוונתי לספר לך אחרי.
‏אבל זה נגמר ככה. ‏-מה?
‏חשבת שלא אבין?
‏לא, זה לא העניין.
‏אני מצטער. אין לי תירוץ.
‏היה נחמד לראות אותה אחרי כל כך הרבה זמן.
‏היא עדיין יפה.
‏טה־הי גם לא באה מרצונה.
‏מיונג־או לא הפסיק להתעקש.
‏אמרת לה שאנחנו זוג?
‏לא.
‏אסרת עליי לספר.
‏אבל עם אקסית
‏זה שונה…
‏טוב.
‏גם לא היה לנו זמן לדבר על דברים אישיים.
‏זה היה אירוע רשמי.
‏אם חושבים על זה, ‏שניכם כמו שחקנים הוליוודים.
‏לא הייתי עובדת עם האקס שלי.
‏תחשוב על זה.
‏גם אם משתדלים, רגשות לא נעלמים סתם כך.
‏ובעבר היה טוב.
‏הכול נחלת העבר.
‏אני רוצה להפסיק לדבר על זה.
‏מה קרה? גם ככה אני יודעת הכול.
‏היי, כשאמרת לטה־הי לחזור הבית בשלום,
‏הקול שלך היה רציני.
‏הוא היה עמוק כל כך. ‏-לא נכון.
‏כן נכון. היא הדאיגה אותך.
‏כלומר, למה לא לקחת אותה הביתה?
‏סאוק־ריו.
‏איך היית בחברתה כשלא הייתי פה?
‏היית בוגר ומבין בחברתה?
‏אני לא רוצה לענות על זה.
‏אני לא חייב לספר לך דברים כאלה.
‏מה הבעיה שלי?
‏אתה חתיכת חצוף, צ'וי סאונג־היו.
‏אתה הולך?
‏כן. לאן את הולכת?
‏להר סאוראקסן.
‏אבא שלך ואני נוסעים ללילה ‏עם ההורים של סאוק־ריו.
‏שכחתי לספר לך.
‏תישארו לילה אחד? למה ארזת כל כך הרבה?
‏לא. העניין הוא, אבא שלך…
‏מה כל זה?
‏תחבושות אלסטיות וכריות חימום.
‏הקרסול שלך לא החלים אז לכל צרה שלא תבוא.
‏יש לי פלסטרים של דיקור ‏למקרה שרגלייך יכאבו.
‏אולי תביא קביים וכיסא גלגלים?
‏נראה לך שצריך?
‏אתקשר לבית החולים.
‏לא, מותק. הכול בסדר.
‏בוא הנה! נאחר! קדימה. בחייך!
‏אז זה מי שאבא באמת.
‏אמרתי שתמהר!
‏כיבסת את המכנסיים שלי לא טוב. הם התכווצו!
‏היית צריכה לכבס נכון. ‏-מותק, הם שלי.
‏הם לא שלי? ‏-ברצינות?
‏הבנתי. יש קישוט תחרה.
‏אמרתי לך לארוז מוקדם יותר!
‏אין לי גופיות! יש חור שחור במגירה?
‏אני לא מוצא כלום בבית הזה.
‏סאוק־ריו, אבא שלך איטי כמו צב.
‏צב! ‏-ככה את מדברת על בעלך?
‏הפכת אותי לצב?
‏מתי תצאו?
‏עברו 30 דקות! ‏-למה אתה מחפש את זה עכשיו?
‏בטח ניסע מחר בגלל אבא שלך!
‏הגופייה שלי. משקפי השמש שלי נעלמו!
‏חפשו את משקפי השמש. ‏-אבא, הם על הראש שלך!
‏הנה הם!
‏אלוהים! לאן אתה נוסע?
‏מה? אני נוסע לבוסאן עם חברים.
‏כולכם נוסעים בלעדיי? ‏-הנה היא. הנה!
‏היא הייתה פה! איך לא מצאת אותה?
‏תפסתי. ‏-לא ייאמן.
‏ניקח את אלה! ‏-לאן דונג־ג'ין נוסע?
‏לבוסאן עם חברים. ‏-פתאום?
‏אבא, בבקשה אל תלבש אותם?
‏לא, אני צריך אותם. ‏-אלוהים.
‏אל תלבש אותם בסאוראקסן. ‏-זה פשע אופנה.
‏סליחה! הוא רק התמהמה.
‏זה בסדר. לא חיכינו הרבה.
‏אלוהים. לקח לך נצח מול המראה לבחור צעיפים!
‏"זה או זה?" ‏-קדימה!
‏טוב! ‏-טוב!
‏תיכנסי. ‏-הנה.
‏תודה, מותק.
‏הנה. ‏-מותק, תיכנסי.
‏מותק?
‏המכונית נראית כזאת מהירה ונוצצת. ‏תמיד רציתי לנסוע בה.
‏וואו!
‏הפעם הראשונה שלך במכונית שלנו?
‏כן. ‏-הבנתי.
‏- תחנת התרעננות גנגנונג דאגוואלייאונג -
‏כמעט הגענו?
‏כן. ‏-מותק!
‏המים קרים כל כך. ‏-הנה. תנגבי ידיים.
‏תודה. המים היו קרים כל כך.
‏באמת? אין מים חמים? ‏-אין.
‏זה נורא.
‏מותק! לא ייאמן, יש בהם אגוזים שלמים!
‏הידיים שלי קפואות.
‏זה קר. היי! ‏-היי!
‏את כזאת גסת רוח. ‏-בחייך.
‏נראה לי שזה על הפנים שלי. תראה.
‏גון־סיק! ‏-אלוהים.
‏תטפח עליהם בקלות. ‏-יש לך מטפחת?
‏מטפחת.
‏כן. אבל ניגבתי בה את האף. זה בסדר?
‏אתה כזה גס רוח.
‏מה קרה? ‏-אני רוצה מאפי אגוזים.
‏רוצה מאלה?
‏וואו! נצטלם פה!
‏מי־סוק, תחילה נצטלם לבד.
‏לבד? ‏-כן.
‏צלם אותי.
‏רק שנייה. ‏-טוב.
‏מותק, תצלם אותי עם זה.
‏תצלמי לבד. ‏-לא, עם הדוב!
‏בשם אלוהים.
‏עם הדוב? ‏-כן.
‏בסדר. ‏-אבל…
‏ככה מכניסים את הדוב.
‏לא, תצלם עוד.
‏אלוהים. ‏-מזג האוויר מדהים.
‏זה לא ייאמן.
‏אלוהים.
‏לעמוד פה? איך אני נראית?
‏מותק, זה טוב.
‏מי מסתובב עם דבר כזה?
‏זה כבד. ‏-אלוהים. מה הוא עושה?
‏זה מצחיק.
‏אלוהים.
‏עכשיו הוא משתגע.
‏שניהם השתגעו.
‏זה בסדר? ‏-נראה את קו הלסת!
‏זה מביך אותי. ‏-אלוהים.
‏נחמד! ‏-מה יש לך?
‏יופי! ‏-מה את עושה?
‏נהדר! ‏-תראה לי!
‏עכשיו אני! ‏-לא, נסתכל.
‏מותק.
‏ממתי אתה מצלם טוב כל כך?
‏למדתי באינטרנט איך לצלם יפה את החברה שלך.
‏אהבת?
‏אני מתה על זה. זה נהדר. זה מדהים.
‏חתיכת אידיוט. גרמת לי להיראות כמו גמדה.
‏זה דומה לך בדיוק.
‏היי, גיונג־ג'ונג.
‏תוכל גם לצלם אותי עם זה?
‏בסדר! ‏-שרגליי ייראו ארוכות!
‏תצטלם לבד.
‏מו־אום. ‏-כן?
‏תתקשרי לטלפון שלי?
‏טוב.
‏הוא תקין.
‏הוא בסדר גמור.
‏הוא היה שקט כל כך שחשבתי שהתקלקל.
‏- סאוק־ריו -
‏יבוא.
‏דן־הו. ‏-מר צ'וי.
‏כלומר, מר קאנג. ‏-סאונג־היו.
‏לא חזרנו לרשמיות?
‏נכון. כן.
‏שב.
‏תודה. ‏-כמובן.
‏שב איפה שבא לך. ‏-כן.
‏סליחה שאני מפריע אם אתה עסוק.
‏מר יון אמר שאתה במשרדך ושזה בסדר להיכנס.
‏לא, זה בסדר. אני שמח שנכנסת.
‏אבל למה באת?
‏אני צריך לבקש טובה.
‏לאחרונה אני כותב על החוויות שלי.
‏לכתבה הבאה, אני רוצה לשפוך אור ‏על חייהם של פועלי בניין.
‏תהיתי אם תוכל לערוך לי היכרות ‏עם אנשים באתר בנייה.
‏כמובן.
‏יש לנו כמה אתרי בנייה. ‏אתקשר אליהם ואיידע אותך.
‏תודה.
‏אני חב לך המון.
‏יה, אין צורך לומר את זה. עזרת לי המון.
‏גם עזרת לי לתפוס את הנוכלים ההם.
‏ובפעם הקודמת חילקת לי עצה. ‏-אני מבין.
‏בנוגע לחבר שלך…
‏אוכל לשאול איך נגמר עם החבר של החבר שלך?
‏הם בדיוק התחילו לצאת.
‏בשעה טובה.
‏כלומר, תברך אותו בשמי.
‏לברך. טוב.
‏מה קרה?
‏משהו לא מסתדר?
‏לא, זה פשוט…
‏הוא אומר שזוגיות זה קשה.
‏אהבה היא דבר קשה.
‏איך הוא צידד בטה־הי מולי?
‏לא נראה לי שהוא צידד בה.
‏בצד של מי את?
‏סאונג־היו, המנוול הזה!
‏בנוסף, שאלתי אותו ‏איך הוא היה כשהוא יצא איתה,
‏והוא סירב לענות.
‏הוא אמר שהוא לא חייב לספר לי.
‏אז איזו תשובה רצית לשמוע?
‏מה זאת אומרת? ‏-תחשבי על זה.
‏היית כועסת אילו הוא אמר שהיה נהדר איתה.
‏אילו הוא אמר שהיה נורא…
‏היית רוצה שהוא יהיה חלאה ‏שמטנף על האקסית שלו?
‏לא.
‏נכון? אז למה שאלת אותו על העבר שלו?
‏זו פגיעה עצמית.
‏את צודקת.
‏גם את זה אני יודעת.
‏אבל את יודעת מה?
‏זה גורם לי לקנא.
‏היי, מעתה והלאה אהיה ידידה של סאונג־היו.
‏סאוק־ריו, חתיכת מנוולת!
‏הוא אפשר לך, בטובו, להיפרד מהיון־ג'ון, ‏אז את לא יכולה לעשות לו את זה.
‏גם את זה אני יודעת.
‏אבל אני לא יכולה לשלוט ברגשותיי, ‏אז מה אפשר לעשות?
‏היא צודקת. אי אפשר לשלוט ברגשות.
‏שלום.
‏נותרה רק אחת.
‏קחי את זה.
‏לא, זה בסדר. קח אתה.
‏באמת, זה בסדר. קחי.
‏לא, אני רוצה שתיקח. אלה רגשותיי כלפיך.
‏מה?
‏האש בלב שלי
‏לא תיכבה עד שהיא תגווע לחלוטין.
‏אז תיהנה.
‏אני צריך להפסיק לשתות את זה.
‏אבל אני לא מסוגל.
‏די לצחוק.
‏כיף לך ללעוג לי? ‏-היי.
‏אם אלה היו סימנים לדמנציה, ‏כולנו היינו עכשיו בבית אבות.
‏זה היה ממש רציני. באמת.
‏אמרתי לך. לא זכרתי כלום.
‏היי־סוק, שכחתי מה אכלנו לארוחת צהריים.
‏מה אכלנו?
‏עוף חריף מתוק. אכלנו עוף, זוכרת?
‏עוף חריף מתוק. ‏-נכון!
‏עוף! ‏-תתעשתי, מי־סוק.
‏הוא היה כזה פריך וטעים!
‏היי, ככה אנחנו עכשיו.
‏בכל מקרה, זאת כזאת הקלה שאת בסדר.
‏כן, למדתי כל כך הרבה בעקבות התקרית הזאת.
‏משפחה, חברים.
‏לדעת שיש אנשים אוכל להישען עליהם בחיים
‏הרגיע אותי כל כך.
‏גם אני הרגשתי ככה
‏אחרי שגיליתי מה קרה לסאוק־ריו.
‏רציתי שהיא תצא עם מישהו שיסכים
‏לקבל את כל הכאב שלה.
‏מישהו מרגיע ונדיב.
‏אני רוצה למצוא בת זוג נחמדה לסאונג־היו.
‏הוא היה בודד במשך זמן רב בגללי.
‏היי, בואי נכיר להם ‏אנשים טובים אם נמצא כאלה.
‏נעשה את זה.
‏באמת! ‏-באמת!
‏באמת, טוב? ‏-כן, באמת!
‏תמצאי אנשים טובים במשרד החוץ! ‏-באמת!
‏טוב.
‏היי, הם הלכו לקנות אלכוהול, ‏אבל למה הם לא חזרו?
‏שאלה טובה. הם מייצרים אותו לבד?
‏הם הלכו לקריוקי? ‏-הפסיכים האלה.
‏הם בטח משוגעים. ‏גון־סיק הזכיר את השיר האהוב עליו.
‏הוא דיבר עליו קודם.
‏איפה זה? ‏-השוטה הזה.
‏המרתף! ‏-המרתף?
‏נמהר!
‏מה זה?
‏טה־הי קיימה את הבטחתה.
‏הגיע הזמן לפתיחה!
‏נכון. מכרת אותי בתמורה לקערה.
‏סאונג־היו, אתה אולי חושב שאני בוגד, ‏אבל זה היה שווה את זה. טה-דה!
‏טה-דה!
‏וואו, זה יפהפה.
‏אתה יון הבוגד? ‏-כן?
‏אתה אוהב אותו עד כדי כך? ‏-כן, כמובן.
‏אוריש אותו כנכס משפחתי.
‏צאצאיי יופיע איתו ב"יצירות מופת אותנטיות"
‏ויעריכו אותו ב-100 מיליארד וון!
‏אצלם תמונה ואראה לאשתי.
‏קח גם את זה.
‏זה שלך.
‏יה. שלי גדול יותר.
‏בטקס חתונה מסורתי,
‏החתן והכלה משתמשים בדלעת חצויה
‏כדי לחלוק ביין הטקסי.
‏אומרים שהדבר מסמל ‏כיצד ההתאמה של הזוג היא מושלמת.
‏זוהי מתנתי אליך ואל סאוק־ריו.
‏אני מאחלת לשניכם אושר.
‏- נסיכה -
‏משעמם.
‏היי.
‏מה אתה עושה?
‏יש לך עיניים. מה נראה לך?
‏תמיד היית כזה טוב לב?
‏חשבת שהלב של החבר שלך אטום?
‏חבר בתחת שלי. השתגעת?
‏רגע.
‏אם אני לא החבר שלך, אז מה אני?
‏כלומר, אתה כן. אבל…
‏אני לא יודעת.
‏פשוט מביך לומר את המילה הזאת.
‏גם בנית את הבית הזה?
‏כן.
‏לא, תתרחק. הוא פצוע אז הוא עדיין רגיש.
‏לדעתי את זאת שרגישה.
‏למה הכנסת חתול אם את אלרגית אליהם?
‏הוא נפצע. לא יכולתי לנטוש אותו.
‏אמרת שלא היה לך כסף במזנון.
‏הוצאת הכול על הטיפול?
‏כן, הידיים שלי רועדות ‏בעקבות גמילה משוקולד.
‏אבל מה אעשה?
‏אין לו לאן ללכת לאחר שיבריא.
‏מתחיל להיות חם בחוץ. אל תיגע.
‏אני מודאגת כל כך.
‏אתה בטוח שאתה בונה אותו כראוי?
‏הגג צריך להיות יציב ‏כדי למנוע חדירת גשם ושלג.
‏את רוצה לבנות אותו?
‏גם הקירות צריכים להיות יציבים.
‏החורף יגיע מייד אחרי הקיץ.
‏את תחטפי ככה סוכרת.
‏אני אדאג לעצמי.
‏וואו!
‏כל הכבוד! ‏-היי!
‏היי! חתיכת…
‏בחייך!
‏מצטערת! סליחה!
‏- בנה צ'וי סאונג־היו -
‏אני כל הזמן משפץ אותו.
‏נראה לי שהחתולים שמשתמשים בו עכשיו ‏הם הצאצאים של זה שהכרנו.
‏צבעי הפרווה שלהם זהים. ‏-באמת?
‏כן. ‏-אני רוצה לראות.
‏שכחי מזה, טוב?
‏שוב תחטפי אלרגיה.
‏נכון שזו טרגדיה?
‏אני אוהבת חתולים, אבל אסור לי לגעת בהם.
‏בית החתולים שבניתי אז
‏היה הבית הראשון שבניתי אי פעם.
‏הוא היה עלוב ממש,
‏אבל התגאיתי בו.
‏בניתי במו ידיי בית ליצור חי.
‏אני חושב…
‏שאז החלטתי להיות אדריכל.
‏זה אומר שהחתול היה הלקוח הראשון שלך.
‏לא.
‏זאת היית את.
‏בניתי אותו למענך.
‏החתול הדאיג אותך.
‏רציתי שתהיי מאושרת.
‏בוא נלך לאכול.
‏קדימה.
‏אני גווע ברעב.
‏למה לא אכלת כלום עד שעה כזאת מאוחרת?
‏לאן נלך?
‏לבית שלי.
‏אימך הכינה סיר מרק ענקי לפני שנסעה לטיול.
‏זה או זה או קארי. תאכל.
‏אני מתנצלת על קודם.
‏על מה את מדברת? אני גרמתי לבעיה.
‏אני מצטער.
‏לא, הייתי אכזרית.
‏לראות אתכם יחד הפך אותי ‏לאדם קטנוני וילדותי.
‏אבל אני זו שעשתה יותר דברים לא נעימים.
‏לא נהדר לחלוק את קשרי העבר שלנו זה עם זה.
‏לא לדעת זה דבר אחד, אבל הידיעה מקשה מאוד.
‏לא פלא שזה כלל לא כתוב.
‏מעתה והלאה לא אסתיר ממך דבר.
‏לא אהיה קשור אליה ככה שוב.
‏לא, לא אצא מהחדר שלי במקרה כזה.
‏אבל…
‏שימח אותי לראות שקינאת.
‏מה? ‏-לא מאוד.
‏רק טיפה.
‏עדיין, בואי לא נריב.
‏הרגשתי נורא לריב איתך.
‏לא התרכזתי בעבודה והייתי מתוסכל.
‏זו פעם ראשונה מבחינתי.
‏באמת?
‏כן.
‏לא רציתי להיות אדם שהקשר שלו משתלט עליו.
‏זה לא היה מוכר. הרגשתי שונה.
‏היי, זה נורמלי.
‏כמה זמן העמדת פנים שאתה קול?
‏אני לא יודע.
‏אני בטוח בדבר אחד.
‏את גורמת לי להרגיש חמים בפנים.
‏היי, שאלתי המון ספרי קומיקס. הם בחדר שלי.
‏נאכל מהר ונקרא אותם.
‏כן, בטח.
‏מה אתה עושה?
‏למה אתה מביט סביב ‏כאילו זו הפעם הראשונה שלך פה?
‏לא, פשוט…
‏טה־דה! שאלתי למענך סדרה שלמה.
‏מה זה?
‏מה נראה לך? זה "נסיכה", הסדרה האהובה עליך.
‏טוב… הנה הוא. זה מה שרציתי.
‏הספר שרצית…
‏הוא "נסיכה"?
‏סתם המצאתי את זה.
‏מה?
‏אם לדבר בכנות,
‏הלכתי לחדר הקומיקס כדי לראות אותך.
‏מה?
‏אחרי שהתנהגת ככה אז,
‏למה אתה ככה איתי עכשיו?
‏מה עשיתי?
‏לא נראה שאתה מעוניין בי.
‏אני?
‏אתה לא מסוגל להסתכל לי בעיניים ‏ומעמיד פנים שלא אכפת לך.
‏אתה מתייחס אליי נורא יותר ‏מכפי שהתייחסת לפני שנעשינו זוג.
‏טוב, זה רק משום ש…
‏טוב…
‏פשוט הייתי לחוץ ממש.
‏זה משום שהייתי לחוץ.
‏איך את ישנה בזמן שכזה?
‏למה אני לחוץ כל כך? זה מוזר כל כך.
‏אז ככה נראית תוכנית אדריכלית.
‏כן.
‏באמת? אז אקנה רק שתייה.
‏טוב.
‏חיכיתי כל כך הרבה זמן.
‏אבל כשאת לצידי…
‏המוח שלי מתרוקן ואני לא יודע מה לעשות.
‏חשבתי…
‏שאתה…
‏רגוע כל כך.
‏שעכשיו משאנחנו זוג,
‏אולי אני מושכת פחות בעיניך.
‏זה מה שחשבתי.
‏נלחצתי והתעצבנתי.
‏זה לא העניין.
‏נהפוך הוא.
‏אני מחבב אותך כל כך.
‏אני לא יודע איך להתייחס אלייך.
‏נוריד אותם למטה.
‏אתה לא רוצה לקרוא אותם פה?
‏נראה לי שעדיף שלא.
‏למה לא?
‏יש לי מחשבות רעות.
‏אילו מחשבות רעות?
‏מחשבות שאסור לי לחשוב.
‏מחשבות בוטות וגסות.
‏מחשבות לא בריאות.
‏בעבר אהבתי מזון מהיר לא בריא.
‏סוכריות, טופי וקפה מוקצף.
‏כדורי שוקולד, גרעיני תירס מטוגנים וברד. ‏-כן.
‏אז קדימה.
‏תחשוב מחשבות רעות.
‏מה עם מעשים רעים?
‏גם אותם מותר לך לעשות.
‏- אהבת נעורים -
‏- אהבת אמת -
‏תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם