SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
- Seok-ryu! - Figyelj, most…
Előbb hallgass végig!
Nem halogatom tovább.
Mondtam, hogy várok vele,
de csak ürügy volt arra, hogy megértőnek tűnjek.
Hazudtam magamnak.
Félelemből. Féltem.
Szóval…
Az a helyzet…
Most elmondom.
Mikor azt mondtam, hogy megőrjítesz…
Hogy meg fogok őrülni miattad…
Úgy értettem…
hogy…
nagyon tetszel.
Ez forró!
Na!
Jól vagy?
- Jól. - Mutasd!
Nem, semmi baj.
- Megégetted magad. - Nem, semmi gond.
Ez hólyagos lesz.
Jobban kéne vigyáznod!
Miattad nem tudtam vigyázni!
Nem tudtam, hogy forr a víz. Égtem belül.
Mit beszélsz?
Maradj nyugton! Hideg víz alá kell tenni.
Miért ilyen meleg a kezed?
Tessék?
A testem mindig sok hőt ad le.
- Ne menjünk a kórházba? - Dehogy! Ez semmiség.
Elég csúnya, mi lesz, ha sebes lesz?
Nem nagy ügy.
Most már mindennap ez lesz.
Mivel főzni fogok,
megvágom és megégetem magam vízzel, tűzzel, olajjal.
Jesszus! De nem mondhatom, hogy ne csináld.
Ki vagy te, hogy dirigálj nekem?
Csak aggódom.
Miért aggódsz értem?
Tényleg nem tudod?
Reggeltől estig,
gyerekkorunktól mostanáig…
Ezt a sorsom és feladatom. Bilincs, ami gúzsba köt.
Filózom, hogy rendes ember módjára viselkedsz-e.
Félek, hogy anyukád megver, mert hülyeséget mondasz.
Na!
Sokszor sírtál, mert bunkó volt veled valaki.
Mi még? Állandóan lökdösnek.
Mi vagy te, dodzsem?
Ez egy konyha, tele éles és nehéz tárgyakkal, oké?
Ezért félek, hogy bajod esik.
Aggódom, hogy eszel-e rendesen.
És remélem…
jó emberek vesznek körül.
Én ezt érzem.
Szóval…
gondold át…
hogy te mit érzel.
Tudom, most lett vége egy kapcsolatodnak.
Tudom, összezavarodtál, mert ő is itt van.
Ezért adok időt neked.
Én válaszoltam először…
de válaszolhatsz máskor.
Jaj, minden csupa víz!
Mit főztél?
Húsgomboclevest akartam.
Az éjjeli szekrényen hagytam az ajándékodat. Remélem, tetszik.
BOLDOG SZÜLINAPOT!
Ez még szebb.
Professzor úr!
Azt mondta, ez fontos nap, előbb elmegy.
Miért jött vissza?
Valószínűleg hiba volt.
Azt hittem, vége…
de tévedtem.
A munkáról beszél?
Kék kód!
- Vészhelyzet, AT kék kód! - Menjünk!
8. RÉSZ A FIÚ TITKA
Tényleg nem akarsz úszni?
Nem szereted a vizet?
Miért?
Félek.
És nem kapok levegőt.
Sötét, és úgy érzem, hogy valami lehúz.
A vízben
ugyanazt hallod, mint mikor így befogod a füled.
Nem kell félni.
Seung-hyo biztos nem tudja,
de ő előbb tetszett nekem.
Még kicsik voltunk, és lassanként elfelejtettem.
Furcsa, de azok az érzések
még mindig elevenek.
De Seung-hyo…
csak Seung-hyo.
Nem vagy normális.
De megcsináltam.
Elsiettem?
Túl sokkolóra sikerült?
Nem.
Ha előveszed a kést, akkor vágj is vele valamit!
De elvágtam valamit, amit nem kellett volna.
Nem.
Határozott volt.
Jó volt. Szuperül csináltam.
Nem habozhatok a végtelenségig.
De csak ennyit tudtam mondani?
Hogy megőrülök tőle?
Ettől tényleg megőrülök.
Hogy miatta őrülök meg?
De tényleg megőrülök. Ez őrület.
Hogy nézzek a szemébe holnap?
A fenébe!
A fenébe, megkattanok!
Nem, nem volt túl sok neki.
Nem volt.
De túl sok volt. Lesokkolta.
Bakker, mi lesz holnap?
Én nem… Dehogynem.
Bakker, megőrülök!
Elaludt már?
Nem alszik.
Megőrülök.
De miért nem alszik?
Mi a franc van? Miért nem alszik?
Megőrülök.
Szerintem elsiettem.
Igen, azt hiszem.
Miért nem alszik?
Basszus, megőrülök!
Ez őrület.
Nem aludtam semmit.
Jó reggelt!
Jól aludtál?
Persze.
De te kicsit fáradtnak tűnsz.
Nem aludtál jól?
Elég sok dolgom volt.
- Kérsz kávét? - Nem, majd iszom teát.
Tetszik az ajándék?
Vártam, hogy észrevedd.
Igen, nagyon.
Nagyon tudod, hogy mi tetszik nekem.
Jól áll.
Köszönöm. Nagy becsben fogom tartani.
Legközelebb valami szebbet veszek.
Gyerünk! Megígérted. Tényleg.
Persze.
Hú, alig várom!
Szia, apa!
Ügyeletes voltál? Tegnap volt anya szülinapja.
Tényleg?
Sok dolgom volt. Elfelejtettem.
- Ne haragudj! - Semmi baj.
Minden évben van szülinap. Nem fontos.
- Késő van, de együnk… - Pihennem kéne.
Elég fáradt vagyok.
Jesszus, milyen karikás a szemem!
A Kaszás is jobban néz ki nálam.
Töröld le ezzel!
De véres lesz! Biztos drága volt!
Na és aztán?
Miért jöttél ide? Ez nem játék.
Ki töröl le egy vérző orrot ilyesmivel?
Nem kéne visszaadnom.
Ki sem nyitottam az ablakot.
Honnan jön be ez a sok por?
- Anya! - Igen?
Azon gondolkoztam,
hogy sosem akartál befektetni?
Befektetni?
Aha.
Biztos hallottad, hogy a marketing korában élünk.
A fitneszoktatóknak is muszáj reklámozni magukat.
Hallottál az Instagramról?
Igen. A telefonnal fotót csinálsz, és posztolod, nem?
Láttam a tévében.
Tudtam. Nagyon trendi vagy.
Bárki lehet influenszer, ha híres lesz az Instagramon.
Aztán az egész ország pénzét be tudnád szedni…
Hogy van pofád megint egy ilyen hülyeséggel jönni?
Figyelj!
Elnézést, kedves nővérem! Mi lenne, ha befognád?
Csak 13 hónappal vagyok idősebb nálad.
Mi a fenéért képzeled, hogy valami menő kissrác vagy?
Te meg túlértékeled magad.
Tudod,
gyönyörűen, erőszakmentesen akartam leélni az életemet…
Jesszusom!
Anyátok előtt veszekszetek kora reggel?
Folytassuk a meghitt beszélgetésünket később!
Ne hallgass a kreténre!
Ha megint ezzel jössz,
neked annyi! Érted?
- Jól van. - Elég!
Hogyhogy nem pólóban vagy?
Mind mosásban van.
Dehogy! Volt pár tiszta, bevittem a szobádba.
Nem, nincsen.
Beparfümözted magad?
Én?
Aha, te.
Illatozik.
És… jól aludtál?
Persze!
Kényelmesen elterültem és aludtam, mint a bunda. Te?
Lefeküdtem, és mikor kinyitottam a szemem, már reggel volt.
Annyit horkoltam, hogy fáj az orrom.
A sok fogcsikorgatástól görcsöl az állkapcsom.
- Csikorgatod a fogad álmodban? - Hogy?
Majd elfelejtettem.
Kösz szépen. Kedves tőled.
Látod? Kimostam a vért.
Kár, hogy kijött belőle.
Miért? Hogy egy jobbat kérhess?
Nem, hogy majd ebben temessenek el.
Jól nézett volna ki.
Megkattantál? Mi ez a melodráma?
Miért temetnének el? Meg kell érnünk a 100 évet.
A 100 évet? Együtt?
Nem, rosszul mondtam.
Tudod, van az a mondás a hosszú életről…
- Tessék? - Jó egészség.
Örök élet és 100 év házas…
Vagyis van egy mondás a 100 évről.
Hogy is van? Száz év…
Mi bajom?
Szóval akkor a válaszomat…
Tényleg elmondhatom máskor?
Aha, gondold át jó alaposan.
Tényleg?
Vagyis a válasznak nincs lejárati ideje?
Bár az élet véges,
szóval ha nincs lejárati idő, az nem fair.
Végül is.
Akkor…
Választanunk kell valamit. Mit szólsz a konzervhez?
De túl sokféle van, nem?
Barack, ananász,
kukorica, sonka.
- Tonhal. - Akkor legyen csiga!
A szavatossági ideje…
Három év? Az túl sok.
Akkor makrélacsuka?
Ne fémdobozos legyen.
Gyorsrizs?
Ez még hat hónapig jó.
Ez nyolcig.
- Ez még egy évig. - És ez?
Az alapos megfontolás ideje akkor jár le, mikor valami hűtött áru?
Te mondtad, hogy válaszoljak máskor. És gondoljam át alaposan.
A gondolat mélysége fontosabb, mint az idő.
Mivel erjesztett,
a joghurtital áll el a legtovább, nem?
Legyen inkább tej!
Akkor minek kérdezed?
De akkor hátsó sort nézzük.
Jó.
Van sima tej és epres tej.
Van csokis, banános és kávés. Melyik legyen?
Elment? Mikor ment el?
Azt választom, ami a leghamarabb jár le.
Elnézést!
Figyeltem magukat.
- Mit csinálnak? - Tessék?
A minimálbért sem éri el a fizetésem, és szépen sorba raktam ezeket.
Mit csináljak, ha így összekeveri?
Elnézést!
Megijesztettél.
Mi ez?
Nasi. Adjatok mindenkinek!
De kegyetlen vagy!
Nem tudod, hogy laktózérzékeny vagyok?
Van benne konzerv is.
Hé, várj!
Az ananászt és barackot értem,
de miért vettél makrélacsukát és csigát?
Ezt kérem. Fogyózom.
Bocs, de ez az enyém.
- A banánosat szereted! - Igen?
Igen.
Általában igen, de ez jár le leghamarabb.
Jesszus! Miért mosolygott így?
Repkednek a pillangók.
Csigát reggelire? Jaj!
Miért nem sört?
Sojut?
Sojut és sört?
- A tapasztalataidról akarsz írni? - Igen, heti egy cikket.
Ez a trend mostanában.
Válassz egy témát, járj utána, és írj róla egy cikket.
Menni fog? Nem akarsz átmenni máshova?
A filmekben a szuperhősöknek mindig két munkája van.
És két személyisége is.
Én átlagember vagyok, csak ki szeretném próbálni.
Megkérdezhetem, miért gondoltad meg magad?
A Lapályember címet adták nekem, bár nem szolgáltam rá.
- Hogy? - Nem nyírod ki az ötletet, ugye?
Mi ez a nagy magabiztosság?
Jól van.
Hova mész először?
HJELUNG VÉSZHELYZETI KÖZPONT
Elnézést!
Mentős lennél egy napra?
Igen. Látni szeretném, nem interjú.
Résztvevőként, nem megfigyelni. Végigdolgozva a napot, hívásokra menni.
- De… - Ne félj!
Nem leszek útban.
De ez nem úgy megy, hogy gondolsz egyet.
Szerintem nem fogod bírni a mentőzést.
És nem tudsz semmi nehezet cipelni.
Jesszus!
Mit csinálsz?
Szeretném eloszlatni a félreértéseket.
Bízom az állóképességemben.
Nem mindenki bírja a közéleti rovatnál.
Kérlek, segíts ki!
Ki akarok menni a terepre,
és használni a testem egy jó cikkhez.
Jól van, értem!
Jesszus! Állj fel, jó? Mit csinálsz?
Mondtam, hogy nem tőlem függ. Hagyd abba!
Kitől kérjek engedélyt?
Tessék?
Kang úr, alig várom a cikkét.
Köszönöm, uram. Örülök, hogy önökkel dolgozhatok.
És kérem, szóljon, ha bármire szüksége van!
- Úgy lesz. - Itt is van. Ő Jung Mo-eum.
Ő fog segíteni önnek.
Akkor én megyek is.
Nahát, nem hittem, hogy újságíró létére tud bánni az emberekkel!
De totál közvetlen.
- Tessék? - Igen.
Hát ez?
Ez mit keres itt?
Én hagytam itt?
Mi a fene?
Mindent letöröltem, mielőtt elmentem.
Ez miért koszos?
Mi ez?
Nahát!
Nem töröltem le?
És ez?
Ez meg mi?
Meghoztam az árut!
Helló!
Már kora reggel nagy munkában?
Hát, dolgozni kell.
Ma két retek, két káposzta, két répa
és egy zacskó hagyma, ugye?
Oké.
Elnézést!
Találkoztunk valahol…
Újabban ez a sorozat az egyetlen örömforrásom.
- Annyira jó! - Igen.
Hogy hívták a színésznőt? Az egész ország kedvence lett.
Te is nézed ezt a sorozatot?
Nem, a tévénézés nagy időpocsékolás.
Inkább olvasok.
Persze, jellemző.
És miről szól?
Egy szerelmi történet. Egy férfi és egy nő egymásba szeret.
Látod? Annyira kiszámítható.
A legtöbb dolog kiszámítható. És mindenki azt szereti.
- Bizony. - Jesszus!
És ezt a színészt is szeretem.
- Aha, én is. - Én is.
És hol ismerkedtek meg?
Külföldön.
HYEON-JUN: TALÁLKOZHATNÁNK?
Annyira romantikus volt.
Megnéztünk minden tételt a mérnökkel.
A megvalósíthatóságot is.
Igen, most kellene egy időpont a megbeszélésre, mielőtt belevágunk.
Igen. Halló?
Halló?
Lemerült az aksi.
Nem hoztam töltőt.
- Odaadom. - Tessék?
Sürgősnek tűnik a dolog. Használd az enyémet!
Oké. Köszönöm szépen!
De lehet, hogy túl hangos, ha itt telefonálok.
Semmi baj.
Köszönöm.
Köszönöm, hogy eljött.
Nem miattad jöttem.
Kíváncsi voltam, mit akarsz mondani.
Előbb kérjünk egy kávét önnek! Tortát is kérhet.
Régen szerette a sajttortát.
Miért csináltad?
Úgy örültem, hogy együtt vagytok.
Miért csináltad?
Bocsásson meg!
Nem tudok magyarázatot adni rá.
Nem csaltátok meg egymást.
De egyikőtök se mondja meg, miért.
Nem lehet kihúzni belőletek.
Már szakítottatok,
nem tudlak újra összeboronálni titeket.
De nem tudom elengedni sem, mert annyira furcsa.
Ha lefújtátok az esküvőt, kiábrándultatok egymásból.
- Hogyhogy nem gyűlölitek egymást? - Sosem gyűlöltem Seok-ryut.
Még mindig szeretem.
Ez meg mi?
Mi ez?
Mi a fenét keres itt vele?
Ezt a hátsó sorból vettem el.
MINŐSÉGÉT MEGŐRZI: JÚNIUS 29.
Csak 11 nap?
Jesszus! Elnézést! Bocsánat!
Semmi baj. Seok-ryu kiáltása mindenkit felébresztett.
Akkor kezdhetjük?
- Igen, asszonyom. - Jó.
Erre vigyáznom kell.
Maradj friss idebent! Viszlát 11 nap múlva!
Megijesztettél.
Miért ülsz itt így?
Bezártál és hazajöttél?
Megint nem volt vendég?
Mi dolgod volt Hyeon-junnal?
Tessék?
Azt hitted, nem tudom meg, ha eltitkolod?
Seok-ryu apja vagyok!
Mekkora hülyét akarsz csinálni belőlem?
Ne mondj ilyet!
Váratlanul keresett meg.
El akartam mondani.
Mit mondott a mocsok?
Azt, hogy még mindig szereti Seok-ryut.
Vele akar visszamenni Amerikába.
Hogy mer ilyet mondani az a rohadék?
És te?
Csak ültél ott és végighallgattad?
Mondtam. Én szeretném, ha Seok-ryu visszamenne.
Megint ezzel a hülyeséggel jössz?
Mániád lett Amerika, vagy mi?
- Le akarod passzolni a lányodat? - Tessék?
Tudod, milyen vagy.
Ha a körülmények megfelelőek, és mások irigykednek miatta,
akkor nem számít, mit érez Seok-ryu!
Így van. Önző vagyok.
Minden évszakban küldött ruhát az outletekből.
Még cipőt is, és megszakad a szívem, hogy ez nincs többé.
És? Reméltem, hogy felvághatok az ügyvéd vejemmel.
És szomorú vagyok, hogy vége. Örülsz?
Figyelj, csak…
Nem akarom, hogy lúzerként úgy éljen, mint én.
Nem akarom, hogy szegény, nyomorúságos élete legyen!
Fogalmad sincs semmiről.
A fenébe!
- Gyeong-jong… - Geun-sik…
Nincs kedved inni egyet?
Én is ezt akartam kérdezni.
- Jó, menjünk! - Oké.
Gyeong-jong!
Milyen az élete valakinek
aki olyan sikeres, mint te?
Pompás, mint ez a ropogós tintahal?
Úgy érzem,
az én életem olyan, mint ez a szottyadt darab. Szottyadt.
Átitatja a kisebbrendűségi érzésem.
Mivel egy lúzer vagyok, féltem, hogy elrontottam valamit.
De annyira féltem, hogy meg se tudtam kérdezni, miért.
Csak a feleségemet szekáltam folyton.
Az enyém csontszáraz.
A családom a legkisebb érintésre széthullik.
De ez a tteokbokki…
Igen?
Lisztből vagy rizsből van?
Ez?
Ez rizsből van.
Miért?
Ne értsd félre. A lisztesek is jók, de…
Én a rizsest szeretem.
- Miért? - Mert…
Mert ezt lehet rágni.
De mindenütt csak lisztes van.
Miért?
Hát, azért… Erre vagy kíváncsi?
Mert a rizses jobban felpuffad és könnyebben elázik.
Nem szívja be teljesen a szószt, ezért ragadós.
Miért?
Hát, mert ez ilyen. Elmondtam, hogy miért.
De akkor is kérdezgetsz,
ezért elmondom, hogy a rizses miért ilyen magától.
Miért?
A fenébe!
Próbálok komoly lenni.
Miért viccelődsz?
Ez a tteokbokki…
Rizsből vagy lisztből van?
Jesszus, borzasztó ez a pacák, ha részeg!
Miért mentél vissza az elejére? Mi vagy te, ismétlőjel?
Ne már!
- Miért? - Hagyd abba! Esküszöm!
Ez már ijesztő!
Istenem!
De megijedtem!
Mi ez?
Mit keres itt?
Ezt…
te tetted ide?
- Mi ez? - Nem tudom, még sosem láttam.
Én sem tudom, hogy mi ez.
Várjunk, eltört?
Gyöngyvirág…
Miért ismételgeted folyton, hogy „gyöngyvirág”?
Miért? Gyöngyvirág… Tessék?
A dalról beszélsz?
Éjjel a Mapo állomáson
Éjszakai vonat célállomás nélkül
Gyöngyvirág.
Gyöngyvirág…
Akkor mi? Nem a dal?
- Gyöngyvirág… - Igen?
- Az a kedvence. - Igen?
Nem.
- Az volt a kedvence. - Értem.
Nem találtam sehol.
Sehol nem találtál gyöngyvirágot, Gyeong-jong?
Nem baj.
Majd én hozok neked.
Tényleg.
Hozok neked. Várj meg itt!
Várj meg itt!
Hozok neked gyöngyvirágot.
Megyek és hozok.
Az a bolond! Mit képzel?
Most már egész éjjel kimarad? Nem hiszem el.
Még sosem csináltál ilyet. Megijesztesz.
A fiú nem segíthet az anyjának mosogatni?
Meleg vízben, hogy levigye a zsírt!
Értettem.
Azt is mosd el!
Míg mosogatok,
nem folytatjuk a félbeszakadt beszélgetésünket?
- Add vissza! - Ne már!
Ne csináld! Hallgass végig, anya!
Ahhoz, hogy influenszer legyek,
csodálók kellenek… Nem, rajongók.
Követők kellenek.
De miért követnének? Mi alapján?
Te elfogulatlan vagy. Ugye?
Igen.
Ezért lehet venni követőket pénzért.
Több tízezerrel kényelmesen meg lehet élni.
Vannak csoportkedvezmények, szponzorok.
Csak kétmillió vonom van.
Anya, ez egy befektetés.
Az távolról sem elég.
- Te elmeroggyant! - Basszus!
- Gyere ide! - Hé!
Te szemét! Egy parazitának is több lelkiismerete van!
Egész életedben a szüleinken élősködtél!
És még 30 évesen is így akarsz élni?
Az istenit!
Vigyázz a szádra!
Te meg magadra!
A fellegekben jársz, ahelyett, hogy dolgoznál és pénzt keresnél!
Kicsit sem sajnálod anyát?
Ne beszélj mellé! Mitől vagy te különb?
Tessék?
Mit mondtál?
- Na elég! - Mi van?
Már így is szétmegy a fejem!
Miért kell állandóan veszekednetek?
Seok-ryu, elég! Dong-jin, menj be!
- Totál gáz vagy! - Nincs jogod dühöngeni.
Anya!
Ez a görény már máskor is átvert.
Nehogy adj neki pénzt!
- Majd elintézem. - Hogy érted ezt?
Azért ilyen, mert folyton pátyolgatod!
Azért…
mert lyukas szívvel született.
Nem volt szabad sírnia, hogy elkerüljük a műtétet.
Ja, már vagy ezerszer hallottam.
De nem kellett megműteni.
A lyuk magától bezáródott. Szigorúbban kellett volna fognod.
Hogyhogy még mindig nem nőtt be a feje lágya?
Tudnád, ha lenne gyereked.
Meglátjuk, hogy bánsz vele, ha beteg lesz.
Megint az ő pártját fogod?
Ennyit számít egy betegség?
MÉG TÍZ NAP
SZÉP NAPOT MÁRA!
Fenébe!
- Mit csinálsz? - Hogy? Semmit. Menjünk be!
- Hozod? - Persze.
Még tíz nap.
Szép napot mára!
Küldött nekem egy emojit?
Még sosem csinált ilyet.
Valami jó hír?
Hyeon-jun!
Örülök, hogy összefutottunk, míg meleg.
Mi ez?
Jázmin tea.
Taktikát váltottam.
Az „utoljára” nem vált be. Vissza az elejére.
Úgy láttam, nem érsz rá, és nem akartalak zavarni.
Köszi a töltőt!
Jövök neked eggyel.
Á, nem nagy ügy.
Dehogynem.
Ha már itt tartunk, meghívhatlak egy italra?
Kösz, nem szükséges.
De nekem igen.
Meghívlak egy kávéra.
De az itteni kávé…
nem jó.
Értem.
Szereted az osam-bulgogit?
Mit?
- Nem? - De.
Akkor menjünk!
Jázmin tea.
- Ezt miért adod? - Jót tesz az emésztésnek.
Úgy látom, túl sok kávét iszol.
Kint megvárlak.
Újra fogom kezdeni.
És akkor
hátha te is rám nevetsz úgy, mint régen.
Mára ennyi.
Szia!
Szerintem túl jól sikerült.
Máris tetszik a Frescónak.
És az nem jó?
Nem.
Mert hamar véget ér az együttműködésünk.
Ha lábbal rajzolod, hátha visszadobták volna.
Azt hittem, majd éjszakázunk a szoros határidők miatt.
Ahhoz túl jó vagyok.
Hogy tudsz ilyenkor poénkodni?
Én valamiért dühös vagyok. Szerintem megszoktad, hogy itt vagyok.
Magamtól mentem a tűzbe.
Mint mondtad, nem tudjuk, mi sül ki belőle, míg a kemencében van.
Várjunk, te…
Elmondtam Seok-ryunak, mit érzek.
És mit válaszolt?
Még semmit.
Úgy látom, a kemencében rekedtél. Nincs kiút.
Mondhatjuk.
Remélem, megreped.
Remélem, felpuffad és széttörik.
Már így is emészt a tűz és szenvedek. Nem kell rásegítened.
Szóval így alakult.
Ezért mondják, hogy nincs barátság férfi és nő között?
Nem azért nem maradhatok Seok-ryu barátja,
mert nő.
Hanem azért, mert ő Seok-ryu.
Dühítő, de egyetértek.
Nem hiszem, hogy átvertél, és közben végig őt szeretted.
Jó ember voltál, mikor együtt jártunk.
Akkoriban nagyon érzelgős voltam.
Behúzódtam egyedül egy sötét sarokba,
de te mindig kivittél a fényre.
Valószínűleg ezért…
nem tudtalak elfelejteni.
Vagyis akkor most ejtettél?
Nem, téged is ejthetnek.
- Tessék? - Az a pasi az étteremben.
Kemény rivális.
Úgy tűnt, közel állnak egymáshoz.
Arról nem beszélve,
hogy szexi, érett és magabiztos.
Csak kíváncsiságól kérdezem,
megváltozott, hogy mi minősül szexinek?
Vagy nem tudod megállapítani, mi szép és mi nem?
Veszélyesnek tartod.
Dehogyis!
Csak aggódó üzlettársként kérdezem.
Hívj fel, ha összetörsz a kemencében.
Meghívlak egy italra.
Miért vagy ilyen negatív…
Legyen makgeolli.
Nem iszom. És soha nem is fogok.
Mondd Myeong-unak, hogy nemsokára küldöm a tálat!
BAE DONG-JIN
Seung-hyo, ráérsz ma este?
ÁTUTAL 2 000 000 VONT?
Átutalás folyamatban. Kér bizonylatot?
ÁTUTALVA: 2 000 000 VON EGYENLEG: 180 002 VON
Vegye el a kártyát!
Kérjük, ne hagyjon itt semmit!
Köszönjük.
Szia, rég beszéltünk!
Nem, csak…
nem tudsz véletlenül valami jó másodállást?
Ez nagyon jó volt.
- Mindennap jó. - Tessék?
Nem, a múltkor…
Majd visszahívlak.
Elnézést! Mi van itt?
Egy főzőiskola.
Tanfolyamokat is tartunk.
- Főzés? - Igen.
Jóságos ég!
Bácsi, kaphatnék egy adag tteokbokkit?
Istenem, ne haragudj!
Nem hiszem, hogy ezt eladhatom neked.
Miért? Van bőven.
Nem hiszem, hogy jó lelkiismerettel eladhatom.
Teljesen szétfőtt.
Most mit csináljak?
Értem. Viszlát!
Istenem!
Ne haragudj! Gyere vissza máskor!
Mi lenne, ha újrakezdenénk?
Igen. A múltkori zacskó.
Mi ez?
Mi ez? Nem én tettem ide.
Szívem!
Mi az?
Megjöttem.
Szia!
Hát te?
Nincs itthon senki?
Dong-jin azt mondta, beszélni akar velem.
De későn jön, és meg kell várnom.
Miért akar beszélni veled?
Nem tudom. Azt mondta, van valami ajánlata.
A fenébe! Az a szemét!
Tőled is kért?
Ennek teljesen elment az esze!
Mi az? Mi van?
Anya, tudod, mit csinál Dong-jin?
Pénzt kért tőled, most meg…
KOREAI ÉTELMESTER GYAKORLATOK
Mit csinálsz?
Ez mi?
Anya, nem gondolod, hogy ez már azért túlzás? Ne már!
Miért kutakodsz a táskámban?
Mik ezek?
Mi-suk néni, előbb nyugodjon le!
- Ülj le… - Na?
Szakácskönyv.
Miért van nálad? Minek neked ez?
Mert főzni akarok.
Micsoda?
Hallgassa meg, mit akar mondani!
Megvan rá az oka.
Seung-hyo, te tudtál erről? Tudtad, hogy főzőtanfolyamra jár?
Igen.
Jóságos ég!
Nem elég, hogy együtt felelőtlenkedtek,
még el is akartátok titkolni?
Bocsánat!
- De… - Ő nem csinált semmit.
- Ez az én dolgom. Az én álmom. - Mit képzelsz?
Akkor…
ezért járkáltál be hozzám?
Hogy titokban használd a konyhát?
Ne haragudj!
Nem tudtam hol gyakorolni.
Akkor akartam elmondani, ha már megvan az oklevél.
Oklevél?
Seok-ryu, tényleg ezt akarod csinálni?
Igen.
Nagyon sok erőfeszítésbe telt, míg rátaláltam az álmomra.
Istenem!
És mi lesz a régi munkáddal?
Mi?
És a sok tanulással? És a szakmai tapasztalatoddal?
Az nagyon értékes. Az ott töltött idő is.
De…
Azt hiszem, itt a vége, apa.
Egy okos idiótát neveltünk fel.
Seok-ryu, fejedbe szállt a sok dicséret?
- Apa… - Nem bírtad tíz évig egy munkahelyen!
Tényleg azt hiszed, bírni fogod ezt a munkát
ilyen mentalitással?
Mi történt?
Miért ilyen rossz a hangulat megint?
Megint csináltál valamit?
Sosem jutott eszetekbe, hogy túl kemények vagytok velem?
Tőlem miért mások az elvárások?
Velem miért vagytok ilyen szigorúak?
Dong-jin mit csinált mostanáig?
Focista akart lenni, de lelépett a táborból!
Zenét akart tanulni, vettetek neki mindent,
mégis abbahagyta!
Négyszer felvételizett, de nem vették fel.
Belépett egy társulatba, hogy színész lesz. Otthagyta.
Mi a fenéért hozod fel ezt?
Tudjátok, miért güriztem ennyit mostanáig?
Mindketten sokat szenvedtetek Dong-jin miatt.
Nem akartam én is a terhetekre lenni.
De most is mit csinál?
Megint kitalált egy hülyeséget, és téged húz le, anya!
Fogd be a szád!
Hallgass!
Hogyhogy neki elnéztek mindent,
én meg soha, egyetlen egyszer sem hibázhatok?
Miért…
miért nem csinálhatom azt, amit szeretnék?
Jó.
Csinálj, amit akarsz! Mindenben jó leszel.
A főzést kivéve.
Most még biztos élvezed.
Elképzeled, hogy a vendégek boldogan eszik a főztödet egy kedves étteremben.
Biztos olyan, mint egy tündérmese.
Én is így voltam vele.
Pont ezért nem fog menni.
Azért, mert én már megpróbáltam, érted?
Figyelj!
Nem csak te megsértve magad. Nem csak te vagy áldozat!
Egész életemben mást se csináltál, csak kritizáltál!
Bakker! Ilyen nincs! Még ő sértődik meg.
Ne gyere utánam!
Gyere velem!
Honnan tudsz erről a helyről?
Ilyen alkalmakra tartogatom.
Amikor meg kell vigasztalnom valakit.
És Tae-huival is ide jöttél.
Van olyan, hogy üzleti etika.
De tudod…
az, hogy minden apró részletet ismerünk a másik múltjáról,
nem nagy előny most nekem.
Nézd a virágokat!
Milyen fehérek! Olyanok, mint a popcorn!
Hogy működik az agyad? Hogy ugrasz a virágokról az ennivalóra?
Nagyon guszta virág. Karamellt kéne rácsurgatni.
Szerinted mi a neve?
A gyöngyvessző…
rokona ennek, a hópehelyfának.
Olyan a levele, mint a rizs.
Értem.
Érdekes nevek.
Túl kicsi vagy.
Francba!
Jobban érzed magad?
Csak eléggé gáz.
Hogyhogy mindig ott vagy az életem legkínosabb pillanataiban?
Emlékszem az egész sötét múltadra…
De ez se segít sokat.
A fenébe már!
Kis korom óta nyomja már a lelkemet.
Gondoltam, ha végre kipakolok,
jobban fogom érezni magam.
De még rosszabb lett.
Tudom, milyen érzés.
A szülőknek nincs mindig igaza.
Ők is hibáznak a gyerekeikkel.
És ha vitatkozol velük emiatt, neked lesz lelkifurdalásod.
Pontosan.
Honnan tudod? Te is veszekszel a szüleiddel?
Nem.
Úgy irigylem a családodat!
A te szüleid kulturáltak, mindig megfontolják, mit mondanak.
És nincs egy seggfej tesód.
Ezért irigyellek a legjobban. Mikor nő már fel?
Most hol gyakoroljam a főzést?
Az irodánkban.
- Tessék? - Munkaidő után használhatod a konyhát.
Ezen a héten üzleti úton lesz mindenki.
De akkor se mehetek az irodádba.
Tudod, én vagyok az elnök.
Megérezted a hatalom ízét.
Nem lehetsz felelőtlen, csak mert főnök vagy.
- Használni akarod, vagy nem? - Igen.
De csak egyszer.
És nem én kértem szívességet.
Te ajánlottad fel.
Ki mondta, hogy nem?
Oké.
Szép a kilátás.
De nekem tényleg olyan, mint a pattogatott kukorica.
Elmúlt éjfél.
Még kilenc napod van.
Várj meg!
HJELUNG VÉSZHELYZETI KÖZPONT
Kang Dan-ho.
Nagyon örvendek.
Üdv a csapatban!
Hallottam, hogy jössz, és nem tudtam aludni.
Miért?
Annyira örültem.
Fotózni is fogunk ma?
Bekentem az arcom hidratálóval.
- Ne! - Szórakozni jöttél?
Viselkedj normálisan!
Akkor látja, milyen komoly munka ez.
- Igenis! - Mind vásárra visszük a bőrünket.
- Ezt jó, ha tudja. - Értem. Észben tartom.
Az utolsó mondat még nekem is kicsit poros volt.
De amúgy jó fej, ha megismered.
És nagyon erős a kötelességtudata.
Ha nem mondod, akkor is észreveszem.
Oké. Mehetünk?
Igen, asszonyom!
Oké. Ma ez lesz a te szekrényed.
- Jó. - Az alapvető felszerelés.
Védősisak, mellény, thermo dzseki és kamera.
A kamera a mellényre erősíthető, ha úgy kényelmesebb.
- Értem. - Következő.
Ezzel a járművel megyünk ki, ha befut egy hívás.
- Oké. - Megmutatom.
Ez… Szállj be!
- Beszélek az elsősegélytáskákról. - Jó.
A legkisebb az életmentő.
- Értem. - A legnagyobb a sebkezelő.
Ez a szívrohamos táska.
Ez az infúziós.
Majd kiveszem mindegyiket, és elmagyarázom.
Segélyhívás, a cím Bundang 15-3, Szongbuk-ku.
- Övet fel! - A sisakom!
Hú! Fűszeres páfrány!
Hú!
Hú, de guszta!
Isteni.
Egyél!
Te nem eszel?
Indulnom kell.
- Tessék? - Mondom, köszönöm.
A fiad felnőtt, eljárt felettünk az idő.
Itt az ideje.
Ez egy nagyon fontos döntés az életben. Gondolkozz azon, amit mondtam!
- Mentősök vagyunk. Önök hívtak? - Oda!
Jól van?
Azt hiszem, megsérült a hátam. Nem tudok mozogni.
Épp gallyaztunk, mikor leestem.
Biztos egy méhkas van ott.
Hozzam a védőfelszerelést?
Ne, nincs annyi időnk!
Rosszabbodhat az állapota.
Nem darazsak. Nem halsz meg.
Gyere ide!
Uram, ne mozogjon!
Örülök, hogy nem komoly a sérülése.
Én is.
De az arcodról nem mondhatom el ugyanezt.
Egyáltalán nem fáj. Jól vagyok.
Igen, és… el is mehettél volna, ha veszélyes a helyzet.
Miért maradtál ott segíteni?
Hogy mentem volna el? Ma egy csapat vagyunk.
Egy a célunk.
Egy a francokat!
Nézesd meg! Vissza kell mennünk.
Nem, végig akarom csinálni a napot veletek.
Hogy mentenél meg valakit ilyen arccal?
A magad nevében beszélj, Mo-eum!
Az arcoddal nincs gond, de tele vagy csípésekkel.
A keresztnevem mondtad?
A „Mentősnő ” esetlen lenne.
- Hogy szólítsalak? - Jung százados!
Hívás Gongszin-dongból.
Előbb odaérünk, mint a központból más.
- Menjünk! - Oké.
Indulás!
Igen, Jung százados!
A betegnek porckorongsérve van, de lift nincs.
De van lábunk.
- Gyerünk gyorsan! - Menjünk!
Erre!
Uram!
Nem tud mozogni, ugye?
Nem.
Segítenének nekünk?
Erősebben, Kang úr!
Oké!
Lassan!
Mentősök vagyunk!
- Ön hívott minket? - Igen.
Mit evett?
Rákot. Nem mondta, hogy allergiás.
- Az oxigéntartályt! - Máris.
- Előbb azt! - Jó.
Uram, szabad?
- Megnézem a pulzusát. - Jó.
Doktor úr, a betegnek anafilaxiás sokkja van.
Igen.
Epinefrint és sóoldatot adok neki.
- Kérem az EpiPent! - Adom.
Uram, beadom az injekciót.
- Fogd meg a karját! - Jó.
Tűrd fel a bal ingujját!
Látod a vénát?
Én kerestem meg a céget,
de nem gondoltam, hogy te végzed az átalakítást.
Manapság a határok még jobban elmosódtak.
Arról nem beszélve, hogy szerintem jó lesz.
A mozi izgalmas helyszín.
Szeretnék ráerősíteni erre,
hogy a nézők többféle dolgot tapasztalhassanak meg.
Nagyon köszönjük.
Úgy látom, te is ugyanúgy rajongsz a moziért, mint mi.
Nagyon sok emlékem van a moziról.
Igen?
Igen, a legelső film, amit moziban láttam, a Toy Story volt.
A szüleiddel nézted meg, gyerekkorodban?
Nem, az egyik jóbarátommal.
Megnézném a személyzeti részt is bent.
- Lehetséges? - Persze, hogyne.
Menjünk!
Megyek vissza az irodába. Jössz gyakorolni később?
Szia! Tényleg mehetek?
Senki sem lesz ott, és szóltam Myeong-unak is.
Oké, akkor megyek.
Szia!
Mi van itt?
Ő hogy kerül ide?
Az történt…
Megvártam kint, míg vége nem lett a főzőtanfolyamnak.
Figyelj!
Tudod, hogy ez zaklatás?
Abból tanulni fogsz, ha hívom a zsarukat?
Nem Seok-ryut követtem.
Az építészirodába jöttem.
Konzultációra.
Nézzünk oda! Seok-ryu és Choi úr elhozta az új ügyfelünket.
Jöjjön be! Gondos kiszolgálásban részesítjük.
Mi van itt?
Minek jött ide?
Nem is ettem, de hányingerem van.
Tehát házat szeretne építtetni.
Igen.
A szüleim most mentek nyugdíjba,
és azon gondolkozunk, hogy visszajövünk.
Van egy telkünk Kapjongban.
Jó lenne ott egy nyaraló, ahova elmehetnének pihenni.
Jól hangzik. Csodálatos ötlet, nem?
Az Atelier In
szeretné kellemessé tenni a szülei gondtalan nyugdíjas éveit.
Tudja már, mennyi pénzt szánnak rá, és mikorra szeretnék?
Egyelőre…
a jövő évben gondolkozunk.
Egy pillanat! Elnézést!
Szia, Hye-ran!
Ott van egy csótány? Hát taposd el!
Tessék?
Oké, máris indulok.
Valami baj van otthon?
Azt hiszem, Ro-hui lenyelt egy kis csótányirtót.
Micsoda? Az nem veszélyes?
A gyerekeknek kutya baja.
De jobb, ha megyek.
Elnézést! Nyugodtan fejezze be a konzultációt Choi úrral.
Persze, menjen csak!
- Jó, megyek. - Myeong-u, majd hívj!
Úgy lesz.
Elnézést!
Song Hyeon-jun úr!
Ez a konzultáció kifogás?
Inkább ürügy.
Tényleg ezt tervezik a szüleim.
Értem.
De sajnos…
nem szándékozom vállalni a megbízást.
Értem.
Kár.
Úgy hallom, ügyes építész vagy.
Persze Seok-ryu mondta.
Ne mondd ki a nevét többet!
És ne bukkanj fel így!
Köztetek mindennek vége.
Nem. Nincs vége.
Nem tudunk olyan könnyen szakítani.
Gondolod te.
Idővel te is meglátod.
Meglátod, milyen kapcsolat volt köztünk,
és mit jelentett nekünk.
Nem érdekel a múlt.
Azt hiszem el, amit Seok-ryu mond.
És ez tisztán a barátságon alapul?
Dehogyis.
Hogy halad a gyakorlás?
Bocs, hogy várnod kellett.
- Most követsz? Nem mész el? - Nem. Seok-ryuval megyek.
Ha nem hagyod abba,
fel foglak jelenteni birtokháborításért.
Jogi lépéseket magyarázol egy ügyvédnek?
Elfelejtetted, hogy ez az én cégem?
Bocs, de nem mennétek el inkább mind a ketten?
Nem tudok főzni tőletek.
- Jó leszek. - Csak innen nézlek.
Nagyon értékelném,
ha leülnétek.
Oké.
- Mindketten. - Oké.
Köszi.
Tényleg nem mész el?
Nem, szabaddá tettem magam.
És szeretném megenni, amit Seok-ryu főz.
Azért kérdem, mert tényleg érdekel.
Te mindig ilyen voltál?
Ja, ez tetszett neki bennem.
Van stratégiám és világos célom.
Meddig kell még várnom?
- Kész van már? - Éhes vagy?
Csak megsütöm a húsgombócokat, aztán még főzöm a levesben.
Csak nyugodtan. Én kivárom.
Nem kell sietni.
Egyébként
nagyon jó illata van.
Finom fűszeres az aromája.
- Mintha karamellizálnád. - Ez nem az én főztöm.
De én is éreztem.
Ezt neked hoztam.
Popcorn!
Azt mondtad, ennél, de bocsánat.
Már kihűlt.
Nem baj. Éhes vagyok.
Ne edd meg!
Ne egyél ilyen vacakokat!
Mit csinálsz?
Mintha megmérgeztem volna.
A transzzsírok nem épp egészségesek.
Annyira jó!
Ez az ördögi édes-sós íz szinte vérré válik.
Emlékszel, hogy együtt láttuk a Toy Storyt?
Persze. Minden mondatra.
„A végtelenbe és tovább!”
- Emlékeztél rá? - Persze.
Hagyjatok egy kicsit!
Vegyél!
Szép volt.
Igen, szép volt.
- Minden rendben? - Igen.
Mintha az ájulás kerülgetne.
Hazudtál az állóképességedről, ugye?
Csak mert mindenkinek hihetetlen az állóképessége.
Jó ég!
Mi történt az arcoddal?
Derekasan összecsípték a méhek.
Nagyon ügyes voltál ma.
Nem volt olyan rossz. Hűvösebb volt az idő.
Nyáron a gatyánk is csurom víz.
Megtapasztalhatta volna azt a tisztább, szárazabb érzést.
A nyár elejét, közepét, vagy végét szereti?
Mindjárt jövök.
Ebédeltek?
Nyomás átöltözni!
Elmegyünk vacsorázni.
Értettem, uram!
- Gyere! - Mit eszünk?
Lássanak hozzá!
- Köszönjük! - Köszönjük!
Ez jó hely. A hús is nagyon omlós.
Yeon százados elhozott a kedvenc éttermébe.
Vagyis befogadott a csapatba.
Próbálja ki fokhagymaszósszal! Sokkal jobb.
- Jó. - És friss gat-kimchivel is.
Nagyon finom.
Mézet inkább nem kérek.
Kicsit kiakadtam a méhekre.
Úgy látom, rendes cikk lesz ebből. Tudja, nincs időnk enni.
Nem csak ez. Még vécére se tudtam elmenni.
Itt lépnek be a foglalkozási ártalmak.
Hólyaghurut.
Jung századosnak is volt múlt hónapban…
Figyelj!
Egyél!
De tele volt a szám!
Vannak más nehézségek is?
Nyugodtan elmondhatják.
Nem hallgatunk komolyzenét. Hallottad?
A hangszórón.
Igen.
A riasztás hangja mindenkit megijesztett.
A védelmünk érdekében lecserélték. Most a komolyzenétől ijedünk meg.
Egy könyvesbolt mosdójában voltam, és frászt kaptam,
mert megszólalt a szívrohamriasztás.
Majdnem letolt nadrággal jöttem ki.
Mozart.
- Mozart? - Igen.
A másik foglalkozási ártalom a szívritmuszavar.
Mert mindig stressz alatt vagyunk.
És hogyan enyhítik a stresszt?
Randizással.
Szerintem az inkább csak álom.
Én szingli vagyok.
Van egyáltalán idő randizni?
Szakítunk rá.
Mivel állandóan össze vagyunk zárva, végül egymással randizunk.
Munkahelyi románc?
- Van ilyen jellegű tapasztalatuk? - Én feleségül vettem.
Ő az akadémián járt egy lánnyal.
És te?
Tessék?
Engem ez nem érdekel.
Jung százados a Marvel és a DC szuperhőseit szereti.
Valódi férfi még sosem imponált neki.
De! Van egy! A múltkor!
Aki utat csinált nekünk.
- Lapályember? - Igen!
Meg kellett volna nézni a rendszámát.
Ha közel akarsz kerülni hozzá, olyannak kell lenned, mint az a férfi…
Egyetek, hidegen nem jó!
De ez forró!
Olyan jól gondoskodsz róla.
Én is kérek egyet.
Köszönöm.
Igyunk!
Tessék.
Miért van két tál?
- Tényleg adsz neki is? - Minél többen kóstolják, annál jobb.
Objektív értékelést kérek.
Elfogadod a szigorú kritikát?
A fejlődéshez az is szükséges.
Nagy jelentőséget tulajdonítasz
az ételkóstolásnak, ugye?
Ideális volt a kapcsolatunk, mindenben segítettünk egymásnak.
- Jó. - Ne edd meg!
- Köszönöm az ételt! - Köszönöm az ételt!
Finom.
- Seok-ryu, jól vagy? - Hé, Seok-ryu!
- Mi a baj? Fáj? - A gyomrom…
Hol és hogyan fáj?
Mit érzel? Fel tudsz állni?
Ez nem jó. Menjünk a kórházba!
Elviszlek.
Hyeon-jun, fogj meg!
Támaszkodj rám!
Kisasszony, erős a hasi fájdalom?
Mikor kezdődött?
El tudná mondani, mik a tünetei?
Három éve…
megműtöttek Amerikában.
Egy pillanat!
Ez Bae Seok-ryu kórlapja.
Kérem, adja oda az orvosának!
Milyen műtét volt ez?
Gyomorrák.
Kettes stádiumú.
Kivették a gyomrom 70%-át.
Kemoterápiát kaptam.
A FIÚ TITKA
A LÁNY TITKA
SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
Seok-ryu számomra nem gyerek. Hanem felnőtt nő.
Hogy érzed magad?
Van egy zárójel Seok-ryu és köztem.
És Hyeon-jun van benne,
Seok-ryu olyan részével, amit nem ismerek, és dühít.
Ha belevágunk,
csináljuk rendesen, hogy sikerüljön.
Hyeon-jun megkérte a kezem.
Hogyhogy nem mondtad el?
Csak ennyit érek neked?
Ilyen keveset számítok barátként?
A feliratot fordította: Kwaysser Erika