LOVE NEXT DOOR
Du.
Stanna där.
Du!
Det du sa förut…
…vad menade du?
Seok-ryu.
Hyeon-jun?
Vad gör du här?
Jag tog flyget hit för att träffa dig.
Jag har saknat dig.
Vad gör du?
Ser du inte att vi pratar?
Jag vet vem du är.
Du är Choi Seung-hyo, eller hur? Seok-ryus barndomsvän.
Du vet nog vem jag är också.
Trevligt att träffas. Song Hyeon-jun.
Jag kan inte säga detsamma.
Vi är inte på hälsningsstadiet längre.
Inte?
Varför dök du ens upp här?
Och varför just nu?
Hur så, vad var det som hände?
Jag behöver inte svara dig.
Vi går, Seok-ryu.
-Du. -Jag har nåt att säga.
En hel del.
Vad tror du att du gör?
-Herrn. Frun. -Vad fan gör du?
Hur vågar du komma hit?
Släpp.
Släpp mig.
Mi-suk, försök inte att stoppa mig.
Även om det blir min död, ska jag krossa den jäveln!
Jag stoppar dig inte.
Men du kan inte göra det här.
En uppståndelse i området räcker.
Din jävel…
Är du på väg hem från jobbet, Seung-hyo?
Ja.
Du är säkert trött. Gå hem du.
Och Seok-ryu, du följer med hem.
Du också, Hyeon-jun.
Mamma, varför bjuder du hem honom?
Det är mellan oss två.
Jag tar hand om det.
Det rör familjen. Relationer borde också ha etikett.
Ni två ställde in utan vår tillåtelse!
Är äktenskap en lek?
Nog pratat. Ni följer med.
Vill du ha mer mat?
Ja, tack.
Varför är mamma så lugn och generös?
Hon är besatt av ett spöke som vill ge alla mat.
Måste jag ringa en schaman?
Min svåger då? Var han alltid så här skamlös?
Kalla honom inte svåger.
Då trodde jag att han bara försökte vara vänlig.
Var det två år sen?
Han kom till oss på semester eftersom Seok-ryu var upptagen.
Han gav mig en massa fickpengar.
Knip igen.
Vill du ha mer soppa?
Ja, tack.
Jösses.
Han vet inte när han ska sluta.
Den lilla odågan.
Jösses.
Pappa, vart ska du?
Upp på taket.
Jag står inte ut med att vara i samma rum som den jäveln!
Ge honom allt bara!
Ät tills du exploderar!
-Ja, ät upp. -Tack.
Jag har huvudvärk.
Varför går du inte in? Ska du inte träffa Seok-ryu?
Glöm det. De har en ovälkommen gäst.
Ovälkommen gäst? Vem?
Seok-ryus ex-fästman.
Va?
Är den jäveln hög?
Hur vågar han visa sig för Seok-ryu?
Han ska dö.
Gör inget.
Varför inte? Vi måste döda idioten.
Jag vill döda honom mer.
Har du fått tillräckligt att äta?
Ja, det var jättegott. Tack.
Det var bra.
Jag har gjort min plikt nu, så jag ska säga vad jag tycker.
Varför pratar du så? Spelar du in ett historiskt drama?
Jag har hört
att Seok-ryu bedrog dig. Stämmer det?
Ursäkta?
Nej, självklart inte…
Eller gjorde du?
Då…
…var du otrogen?
Nej, det gjorde jag inte.
Men det var mitt fel.
Jag tar fullt ansvar för uppbrottet av vår förlovning.
Din lilla odåga!
Pappa, sluta!
Hyeon-jun, det räcker.
Det är inte så, mamma.
Jag trodde inte att min dotter skulle göra det.
Men jag ville fråga för att vara säker.
Om det var sant, ville jag be om ursäkt.
Men det var inte så…
Din jävel.
Nu ska du få stryk.
-Vänta, älskling. -Mamma!
-Mi-suk! -Jag sa att det inte var hans fel.
Du kan inte slå folk med den! Du dödar honom!
Jag dödar jäveln och åker i fängelse.
Din jävel!
Du krossade min dotters hjärta!
Hur vågar du?
-Jag kan inte åka i fängelse med dig! -Mamma, snälla!
Hyeon-jun, vi går.
Jag har sett det här.
Vilken déjà vu. Så uppslukande!
-Kom. -Slå mig tills du mår bättre!
Det var därför jag kom.
-Du kommer att dö. -Bra.
Jag gör det!
Mamma! Herregud!
-Sluta! -Inte för mycket!
Den här kvinnan är så stark!
Kom igen. Vi går, sa jag!
Kom.
Frun, jag ber om ursäkt.
Odåga! Jag kan inte låta jäveln gå härifrån hel!
Jag kommer tillbaka, herrn.
Kom aldrig nånsin tillbaka!
Om jag ser dig här igen,
slår jag dig på käften, idiot!
Min son styrketränar, odåga!
En brinnande känsla för rättvisa stiger inombords.
Öl räcker inte för att dämpa den.
Vill du ha en till?
Vi orsakar en scen istället. Jag tar kostnaden.
Säkert. Du betalar inte ens ölen.
Du sa att du ville döda honom mer.
Det var bara som jag sa.
Vem är jag att göra det?
Vad menar du?
Du är son till Seok-ryus mammas vän.
Du har varit hennes bästa vän sen barndomen.
Precis.
-Vi är bara vänner. -Du!
Att vara vänner är en fantastisk sak.
En definition av en vän är att det är nån som bär ens sorger på sin rygg.
Hur häftigt är det?
Tänk om jag lägger mig i och förvärrar hennes bekymmer?
Jag vet inte hur hon känner.
Du är så frustrerande. Hur länge ska du hålla på?
Med all tid som du har slösat bort,
kunde du ha grävt dig in i jordens innersta.
Mo-eum, har du…
Ja. Jag såg tidskapseln.
Du borde ha grävt ner brevet bara.
Om du gömmer dina känslor där också,
hur ska nån veta?
Lyssna.
Du är inte den enda som lider.
Du har väl inte berättat för henne?
Är du galen?
Seung-hyo, du måste rädda dig själv från obesvarad kärlek.
Inte ens jag kan rädda dig.
Men…
…jag hejar på dig.
Jag går.
Tusan, jag borde ha retat honom lite till.
EPISODE 7 LOVE IS ALL ABOUT TIMING
Varför kom du hit?
Kom du för att bli ihjälslagen av mina föräldrar?
Nej, jag kom för att leva.
Jag kom för att jag ville andas, äta och sova igen.
Utan dig
kan jag inte göra grundläggande saker. Jag kan inte leva.
Det är inte på grund av mig.
Vi var inte speciella.
Det hade varit likadant med vem som helst.
Vi dejtade i flera år.
-Det är en självklar känsla. -Säg inte så.
Oavsett hur mycket du hatar mig,
säg det inte som att vi inte var nånting.
Seok-ryu,
jag vill ha dig tillbaka.
Jag älskar dig än.
Det är över mellan oss.
Du känner inte kärlek.
Det är bara en vana.
En dålig vana som du måste lösa.
Kom inte tillbaka hit. Snälla.
Jag ska sova över. Ge mig kläder.
Va?
Jösses.
-Har du rymt hemifrån? -Förmodligen.
Det var säkert intressant att träffa Hyeon-jun hemma hos dig.
Hur visste du det?
Jag mötte Seung-hyo.
-Gjorde du? Var då? -Framför ert hus.
Han gick fram och tillbaka,
som en kissnödig hund.
Mo-eum! Kom.
Jösses, varför nu? Om en stund!
Mitt karpaltunnelsyndrom eller nåt får handleden att göra ont,
-så jag kan inte öppna syltburken! -Jösses.
Vänta! Jag kommer snart. Jag ska hjälpa mamma.
-Jag kommer snart. -Ta din tid.
Mamma, om du äter det på kvällen, får du högt blodsocker!
Sover du?
Nej.
Okej.
Är du sömnig?
Nej, säg vad du vill säga.
Hur känns det att se Hyeon-jun igen?
Det tog tid.
Jag menar,
jag kom precis ihåg när vi pratade om honom senast.
Ät inte förrän jag är tillbaka. Vänta.
Lyft inte ett finger.
Du.
Älskar du honom fortfarande?
-Ditt ex? -Både ja och nej.
Vad betyder det?
Jag älskar tiden vi tillbringade ihop.
Allting han gav mig.
Jag älskar fortfarande det.
Men vissa relationer
är bättre att avsluta.
Jag gör mitt bästa för att glömma honom.
Han behöver göra detsamma.
Har dina känslor ändrats sen dess?
Nej. Jag är lugnare än jag trodde att jag skulle vara.
Till och med när jag tog flyget till Korea,
bara tanken på att träffa honom igen
fick mitt hjärta att brista.
Okej.
Då behöver inte jag lägga mig i, va?
Va?
Jag menar,
om du hade velat, tänkte jag slå honom.
Jag hade väntat bakom dig.
Det är okej om jag inte dödar honom.
Är det inte olagligt att hjälpa till vid misshandel?
En sann hjälte
kan sätta sitt jobb åt sidan i vänskapens namn.
Glöm det. Bry du dig om ditt jobb istället.
Som du önskar.
Okej. För våra medborgares säkerhet imorgon,
ska jag sova nu.
Godnatt.
Kämpa inte för världsfred i drömmarna och vila lite.
Okej, jag ska försöka.
Jösses.
Men jag är lättad.
Dina känslor verkar ha avtagit lite.
För ditt ex.
BAE SEOK-RYU
CHOISSEUNG
Älskling?
Det är dags för frukost.
Ska jag döda dig så här tidigt?
Förväntar du dig frukost?
Nej, kom och ät.
Varför gjorde du tteokbokki?
Stark mat är perfekt botemedel för stress.
Upplev privilegiet av att vara fru till ägaren av ett tteokbokki-ställe.
Ja, det är bättre att ha ont i magen än i hjärtat.
Förresten, kom Seok-ryu hem?
Hon är nog på sitt rum.
På tal om det,
tror du att hon försökte skydda honom genom att ta med honom ut?
Vad menar du?
Han höll på att bli nedslagen,
så hon tog ut honom ur ringen, innan du fick in en träff.
Oavsett,
du var som Mike Tyson eller Manny Pacquiao.
Du var helt galen.
Du var underbar.
Jag mådde bättre av att se dig slå idioten så där.
Jag borde kanske inte ha slagit honom.
-Va? -Du vet.
Kom han hit för att få smäll?
-Han måste ha känslor för henne. -Vad försöker du säga?
Jag vet att det är sent, men om de vill,
är det okej om de blir ihop igen.
Hennes liv återgår till det normala om de åker till USA.
Låter det vettigt?
Varför inte?
Känslor är inte alltid logiska eller konsekventa.
Nej!
Vad… Absolut inte!
Idioten sårade Seok-ryu. Jag hatar honom. Jag vill inte att hon åker till USA!
Jag menar… Det vill inte jag heller…
Du får lite fiskbuljong.
Det är uppfriskande.
KOREANSK MATHANTVERKARE PRAKTISKA FÄRDIGHETER
JIJIM NUREUMJEOK
Choisseung fick inte ens smaka det här.
Seok-ryu!
-Knacka, tack. -Vart ska du?
Jag har planer.
Går du ut klädd sådär?
Ja. Hur så?
Byt om. Ta på dig nåt annat.
Varför? Jag vill inte.
Skäm inte ut mig inför grannarna!
Du går alltid runt i slitna tröjor och flipflop.
Det syns att du är arbetslös.
-För att jag är det. -Lilla snorunge!
Ska jag ha klänning då?
Här är en fin klänning.
Vem har på sig det i grannskapet?
Du. Titta på påsarna under ögonen. Varför är dina läppar så bleka?
-Har du ens tvättat ansiktet? -Allvarligt?
Titta på mig.
Du ser så livlös ut.
Åldras du nu?
Sminka dig lite.
Vad är det med dig?
Ta på lite rouge.
Lite rött läppstift.
Vad är det med henne?
Vem går till lektionen klädd så här?
Vad fin du är idag.
SNART DÄR JAG SKA SÄGA EN SAK
Man behöver slå stenar mot varandra för att få fram gnistor.
Mamma hade nog ett dolt motiv.
Va?
Det var inget.
Vad gör du här?
Jag sa att du inte skulle komma.
Jag kom hit för din skull.
Så vi ses igen.
Kom. Hoppa på.
-Va? -Ska du inte till lektionen?
Du blir sen.
Just det.
Seok-ryu.
Håll i dig.
Varför cykeln?
Jorden är sjuk.
Ett miljövänligt sätt för en arkitekt som är bekymrad
över klimatkrisen och koldioxidneutralitet.
Dessutom är den extra vikten bra träning.
Du sa åt mig att hoppa på.
Varför har du klänning? Det klär dig inte.
-Vad har du gjort med kinderna? -Hallå.
Om du pratar om min rouge,
är det Peach Fuzz, det är årets färg.
Som om du visste det!
Jösses, du förväntade dig nog att stöta på honom,
eftersom du är klädd så.
Det stämmer inte!
Det var mammas verk.
Jag ska sluta äta hennes rätter.
Jag hör inte. Vad sa du?
Jag sa att du ser ful ut.
Jag hörde inte nu heller. Kan du repetera?
Du ser ful…
Hallå! Det är farligt. Vi kan krocka!
Sluta bråka då!
Vilken galning.
-Igår kväll… -Om igår…
-Säg du. -Nej, börja du.
Nej, börja du.
Vad sa han igår kväll?
Va?
Han kom inte hit från USA för att han var uttråkad.
Han måste ha haft ett skäl.
Säg inte…
-Vill han ha dig tillbaka? -Va?
Tja…
Jag har nog rätt.
Började du tveka när du hörde det?
Jag förstår.
Det var nog trevligt att träffa honom.
Är det det enda du kan säga?
Det är sant. Ni dejtade inte bara.
Ni var förlovade.
Seung-hyo!
Men,
hur kunde du övertalas av det?
Har du ingen självrespekt?
Stanna cykeln.
Stanna, sa jag!
Fan.
Du sa stanna.
Tönt.
Du.
Vad är det? Gjorde jag nåt fel?
Nej.
Du verkar vara full av energi idag.
-Du klarar det. -Jag klarar det.
-Hej, Seung-hyo. Vill du ha kaffe? -Ska jag göra till dig?
Vi har möte om Misom-projektet i eftermiddag.
Och vi ska se över kafé-ritningarna.
Vi måste förbereda oss för Greips byggnad,
så gör er klara.
Na-yun, är det vita märket på hans rygg ett spöke eller nåt?
Det är foundation.
Nyans 21.
Nej. Nyans 19?
Smink? Seung-hyo hade nog en passionerad morgon!
Så intensiv att det blev ett märke på hans rygg!
De där ansiktsdragen ser bekanta ut.
Vem är det? Sluta. Var det Tae-hui?
Pratade ni om mig?
Ja. Nej, menar jag.
-Va? -Det är inte hon.
Inte? Vem är det då?
Det är uppenbart.
-Herregud. -Vem är det?
-Vad är det? -Va? Tja…
Det är inte du.
-Jag? -Nej.
Vem är det?
Vad var det?
TIDENS TEMPERATUR ONGGI-PANNA
Vad gör du?
Jag gav dig botox för att ta bort rynkan.
Jag var nog för fokuserad.
Var det bara det?
Du bekymrar dig inte för nåt annat?
Sluta att luska.
Du kom på mig.
Men skulle vi inte göra en kaffekanna?
Det står "panna" här.
Jag ändrade det. Jag pratade med den ansvariga också.
Du sa inget till mig. Varför ändra det?
Det saknas romantik om det värms upp för fort.
Sätt på värmen och låt vattnet koka upp försiktigt.
Jag tror på vikten av att ta sig tid.
Som onggi?
Som kärlek.
I tjugoårsåldern
hoppades jag för mycket på att få upp värmen fort.
Men nu vill jag fokusera på varma och subtila saker.
Långsamt och under lång tid.
Du har förändrats mycket.
På grund av dig.
Nej, det är tack vare dig.
Sluta vara rädd. Du behöver inte ta nåt ansvar.
Vi bara väntar och ser.
Jag ska följa mitt hjärta. Du följer ditt.
Och Seok-ryu följer sitt.
Varför drar du upp henne helt plötsligt?
Du blir så lätt uppretad.
Vart tog min coola, lugna expojkvän vägen?
Du blir som en tonårskille när du hör Seok-ryus namn.
Så är det inte.
-Du byter alltid ämne, så… -Du försöker för mycket.
Men det är gulligt.
Yeon-du!
Pappa.
Är du ledig i eftermiddag igen?
Ja. Du hade lite feber i morse. Vi går hem tidigt och vilar.
Otroligt.
Vad ska ditt företag tänka om mig om du fortsätter så här?
Va?
De ser mig som ett svagt barn,
som brukar gråta efter sin pappa.
Det är en anställds lagstadgade rättighet att ta ledigt.
Har du glömt att jag skriver om sociala frågor?
Om de behandlar mig orättvist,
kommer jag att konfrontera dem.
Pappa.
Behåll ditt jobb tills jag läser på universitetet.
Okej.
Vänta på mig.
Hejdå.
Varför förlorar jag alltid och får betala för lunchen?
Vänta. Iscensätter de det bakom min rygg?
Det är min.
Är de fulla?
Vänta lite!
Herrn?
Hjärtstopp.
-Ring larmcentralen nån! -Jag gör det.
Hallå! Jag är i korsningen nära Hyereungs förskola.
En bil körde in i en lyktstolpe.
Har ni en hammare?
Ja, men föraren är nog medvetslös.
Jag förstår.
Flytta på er!
Herrn.
Herrn?
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, nio, tio,
elva, tolv, tretton, fjorton, femton, sexton, sjutton, arton.
Mår du bra? Res dig inte upp.
Ligg kvar.
Det är obekvämt, men vi lägger dig på sidan.
Okej.
Det ordnar sig.
Jae-suk! Vad letar du efter?
-Mina solglasögon. -Va?
Jag hade dem på mig precis.
Jösses. Känn på ditt huvud.
Jösses. Helt otroligt.
De var inte rakt under min näsa. De var på mitt huvud!
Är det åldern? Varför är jag så glömsk nuförtiden?
Få inte igång mig.
Jag skulle gå och skicka ett paket igår.
Jag tog på skorna och gick, men glömde paketet.
-Jösses. Det är för sorgligt. -Vad är det med er?
Jag kan inte lita på mig själv.
Jag minns inte ord när jag pratar.
Jag sa dammsugare om diskmaskinen.
Jag kallar Dong-jin Seok-ryu.
Det här muskotblomma-extraktet ska vara en skänk från ovan.
Det sägs innehålla signalsubstans,
som förbättrar blodflödet och förebygga demens.
-Är det sant? -Prova.
-Ge mig en. -Ännu ett extrakt?
Lita inte på sånt. Öppna den till mig.
-Öppna den? Okej. -Ja.
Börja skriva lappar om du oroar dig för demens.
-Lappar? -Läs böcker och tidningar.
Okej. Här.
Gör du så fortfarande?
-Va? -Va?
Du klarar inte en dag utan att skryta.
-Hallå. -Vad är det med dig?
Ni två står närmast varandra, men ni är så hårda när ni bråkar.
Ja, Mi-suk.
Du är sur för att Seok-ryus fästman är här.
Var inte känslig och ta ut det på oss…
Var hörde du det?
Dong-jin. Jag var på gymmet i morse.
Jag ska döda den odågan!
-Hallå! -Man kan inte ha en hemlighet.
Jag hörde att han bad om att få henne tillbaka!
Och varför inte?
-Hon är så vacker! -Ja.
Seok-ryu ser precis ut som du när du var ung!
Hon tar efter mig.
Ja, Mi-suk var så populär på gymnasiet.
-Ja. -Du minns väl också?
Jag vet inte. Jag minns inte.
Vad är det?
Just det. Det var så ni var då.
-Ja. -Mi-suk var så vacker.
Så vacker.
Populär som sin mamma. Äpplet faller inte långt från trädet.
Ta inte tillbaka honom oavsett hur mycket han ber!
-Han är en avskyvärd jävel! -Ja.
Han är inte så hemsk.
Jo! Han skämde ut henne med den brutna förlovningen!
Det är sant!
Att göra mos av honom vore inte straff nog.
Vad menar du med "göra mos av honom"?
Min svärson är inget örtextrakt!
Ni är så elaka!
-Glöm det här! -Hallå!
-Jag menade inte så. -Jösses.
-Vad tusan skulle vi säga? -Jag svär.
Hon är i klimakteriet.
-Humörsvängningar. -Vi är alla där.
-Det är så svårt. -Granatäpplejuice är bra mot det.
-Öppna den till mig. -Vänta lite. Mi-suk!
Hon kommer inte över det.
-Sluta dricka den. -Låt henne vara.
Seok-ryu.
Vänta…
Vad är det? Mår du bra? Har du skadat dig?
Mår du bra?
Du gick på det.
-Mitt skådespeleri har förbättrats, va? -Vad gör du?
Förlåt.
Du hade inte vänt dig om annars.
Seok-ryu,
jag klantade till det då.
Jag vet att jag inte var bra nog.
Jag borde ha varit mer förstående.
Nej, du gjorde inte fel.
Du gjorde ditt bästa.
Jag var för överväldigad. Jag tänkte bara på mig själv.
Du hade inget val…
Jag ska gå.
Vi går och äter nåt.
Om det är sista gången, det är okej.
Vi äter tillsammans.
Dan-ho?
Yeon-du!
Hon sa att hon hade nåt att ge dig.
Varsågod.
Huka dig ner lite.
Så här?
Svider det?
Nej, det svider inte alls. Det känns så varmt.
Det ska inte kännas varmt. Då är det bakterier i det.
-Vänta lite. -Okej.
Så där.
Oj, Yeon-du.
Med din salva blir jag frisk på nolltid.
Tack.
-Vet du vad? -Vad?
Du var så cool idag!
Även om du inte sköt ut nät från händerna,
var du mycket coolare än Spindelmannen.
Är det sant?
Att höra det ger mig så mycket styrka. Tack.
Följ med oss om du har slutat jobba. Vi kör dig.
Tycker du att jag ska följa med?
Då går vi.
Är du varm?
Yeon-du är förkyld, så jag kan inte sätta på ac:n.
Det är okej.
Men du ser varm ut.
Lite grann.
-Går det bra om jag tar av kavajen? -Visst, du behöver inte fråga.
Yeon-du har nog fallit för dig idag.
Äntligen! Jag lyckades.
Jag tar inte av det här ikväll.
Skadar du dig ofta så där?
Det är inte ofta. Bara ibland.
Alla slags olyckor inträffar.
Blir du inte rädd?
Som det som hände tidigare?
Aldrig. Inget sånt skrämmer mig.
Andra saker skrämmer mig.
"Tänk om jag inte kan rädda patienten."
"Tänk om jag kommer försent och inte kan göra nåt?"
Du är så modig. Jag beundrar dig.
Du glorifierar mig på grund av vad jag sa.
Men det är sant.
När jag såg dig, insåg jag att vi inte behöver leta efter hjältar.
De finns nära oss.
Jag gjorde bara mitt jobb.
Men jag har träffat en riktig hjälte.
-Har du? -Ja.
-Vem var det? -Tja…
En gång skyndade vi till sjukhuset med ett barn.
-Ja. -Vägarna var blockerade.
Vi kunde inte röra oss framåt alls.
Då gick nån ut ur sin bil,
och dirigerade trafiken att köra åt sidan.
Han var som en superhjälte.
Det kändes som att jag hade träffat min drömman.
Jag kallar honom Gyttjemannen.
Gyttjemannen?
Ja, han hade en rolig tröja på sig.
Det stod: "Jag älskar er, gyttjestränder."
Är du okej?
-Ursäkta. -Ändrade ljusen…
JAG ÄLSKAR ER, GYTTJESTRÄNDER
Dan-ho, var fick du den här tröjan ifrån?
Grejen är… när jag skrev om en story,
fick jag den av en miljögrupp som heter Gyttjestrandvakter.
Gyttjestrandvakter?
Ja.
Ojdå.
Då känner du kanske honom.
Vem mer är i den gruppen?
Jag vet inte. Främst äldre män och kvinnor.
Inte de äldre, unga killar.
Jag såg inte hans ansikte, men han verkade vara i vår ålder.
Jag tror att han var lika lång…
…som du…
Godnatt!
Vänta…
Varför följer du efter mig?
Jag ville ge dig en sak.
Vänta lite.
Jo…
Allvarligt?
Varför har du så många sjukvårdssaker?
De är till dig.
Apoteket sa
att du behöver olika mediciner under läkningen.
Den här förhindrar infektion.
Den här förhindrar att en sårskorpa bildas.
Den här är mot ärr.
Snälla, skada dig inte igen.
Jag måste parkera bilen.
Gyttjemannen var reportern.
Va?
Varför dunkar mitt hjärta?
Är det en trumma eller?
PERFEKT MATCH
Jag visste det.
De där bleka, tilltryckta ansiktsdragen.
Det är Seok-ryu.
Jag visste att det skulle hända!
Jag oroade mig för henne ända från början. Fan!
-Vad gör du? -Fröken.
Du är ingen gepard.
Du är inte heller en puma eller jaguar.
Vad pratar du om?
Du borde springa i en hastighet lämplig för människor.
Jag önskar ingen personlig tränare.
Jag är mitt i min träning, så kan du gå?
Jag blir obekväm.
Utrustningen och du kommer att gå sönder.
Oroa dig inte. Lämna mig ifred.
Vad ska jag göra?
Jag kan inte tillåta det.
Vad i hela friden gör du?
Det är perfekt för dig.
Du kan springa rakt till Serengeti i den här farten.
-Vad är det med dig? -Ögonen på vägen!
Okej, spring.
Titta, zebror!
Jag ser mitt program.
Måste du stå framför tv:n?
Det var ingen slump idag.
Hyeon-jun kom hit, och så ville du att jag skulle klä upp mig.
Jag tog på hudkräm, men varför är hälarna spruckna?
Titta. Du byter ämne.
Jag förstår vad du försöker göra.
Sluta med det. Det kommer inte att förändra nåt.
Vi går till badhuset imorgon.
-Nej, inte jag. -Varför inte? Det är skönt.
Vi kan bada i varmt vatten och exfoliera.
Var det inte flera år sen du exfolierade?
-Äckligt. Jag förstår det inte. -Body scrub löser det.
Vad är så bra med att skrubba av huden?
Dessutom hatar jag att bada med andra.
-Varför? -Det är obekvämt.
Varför sitter man naken med främlingar?
Vem bryr sig? Vi är alla kvinnor.
Och du är min dotter.
Är det inte trevligt att gå med sin mamma?
Kanske när jag var yngre,
men vi är självständiga och separata enheter nu.
Har du fortfarande en sån där föråldrad fantasi?
Ja, jag är gammaldags och från 80-talet.
Du är modern och sofistikerad. Kul för dig.
Så sofistikerat av dig.
Måste vara trevligt.
Jösses.
-Varför är du ute så sent? -Är det en hund som skäller?
Tittar du inte på nyheterna? Världen är läskig.
Satte nån på lokalstationen?
Oljud i hela kvarteret. Jösses.
Glöm det. Visst, gör som du vill.
Din galning! Du skrämde mig!
-Tyst! Det är ett bostadsområde. -Det är inte det viktiga!
Varför följde du efter mig och skrämde mig så?
Varför började du springa?
Jag trodde att nån jagade mig.
Du kunde ha ropat på mig.
Du kunde ha vänt dig om. Varför tittade du bara framåt?
Du borde ha ropat och lugnat mig.
Du borde ha kollat först innan du sprang.
Jösses.
Det här är vårt problem.
Vi skyller på varandra och hittar på ursäkter.
Vi säger inte det viktiga,
så vi går runt i cirklar och bråkar till slut,
som förra gången.
Det jag ville säga,
var inte det.
Jag ville svara dig.
Den dagen,
frågade du vad jag menade.
Sluta göra mig galen!
Förr i tiden och nu, du gör alltid så här…
…det känns som…
…att jag blir knäpp på grund av dig!
-Det jag menade var… -Sluta.
Lyssna,
just nu
får jag en massa felmeddelanden i huvudet.
Det är överbelastat och har slutat fungera, så jag kan inte göra mer.
Så, senare.
Berätta sen.
-När då? -Senare bara.
Det är ganska komplicerat för mig nu.
På grund av Hyeon-jun?
Nej, inte på grund av det.
Det är många andra saker.
Ja, okej.
Jag väntar med att svara dig.
Jag skjuter upp det tills dina felmeddelanden är borta.
Jag väntar tills det inte är komplicerat för dig.
-Jag… -Senare.
Säg det senare.
Låt mig fråga en sak.
Ska du fortsätta träffa den där tönten?
Nej, det tänker jag inte.
Menar du det?
Okej då.
Jag tycker att vi har gått tillräckligt.
Vi går hem.
Okej.
Gå du först.
Jag är definitivt bakom dig nu,
du behöver inte se dig om.
Var inte rädd.
MIN FÖDELSEDAG IDAG
-Vart ska du? -Ett akutfall.
En seriekrock med 17 bilar.
Jaså?
När du kommer hem…
Seung-hyo?
Han gick nog tidigt.
Jag kommer snart. Jag nästan där.
Vad är det?
Varför ringde du i gryningen…
Jag ville visa den för dig först. Den är vårt första exemplar.
Jag skulle komma för nåt stort. Var det detta?
Det är nåt stort. Den blev vacker.
Den ser fin ut.
Kroppen är rund som en onggi.
Pipan är som takfoten på ett vanligt tak.
Du ville ha den subtila buktningen i koreansk design.
Är den inte fin? Liknar den inte dina ritningar?
Jag sa att den var fin.
Längtar du efter beröm numera?
Nej.
Jag längtar bara efter beröm från dig. Jag hungrar efter det.
Vi håller det professionellt.
Brukar så många kärl gå sönder?
Självklart.
Och det är inte brist på skicklighet?
Lyssna nu, herr arkitekt.
Går allt alltid som planerat bara för att du är designern?
Ett klokt svar på en dum fråga.
Oavsett hur försiktigt jag formar leran,
vet ingen hur den blir när den tas ut från elden.
Blir det ett perfekt format kärl?
Eller spricker det och går i bitar?
Man vet inte förrän det är i ugnen.
Det lät som ett riktigt bra citat, va?
Jag är inte bara vacker och gör bra onggi, jag är även vältalig.
Du är så bra på att berömma dig själv att du inte behöver mig.
Jag hungrar efter det ändå.
Vi äter nåt gott i Seoul.
Jag ska byta om.
-Hej. -Hej, ambassadören.
Är viceministern inne? Vi ska äta lunch.
Jag är ledsen, men ministern ringde efter honom idag, så han åkte.
Jösses. Han bad mig att meddela dig.
Det kommer att ta ett tag, så han behövde lämna återbud.
Jaså? Okej.
Ha en bra dag, frun.
-Du också. -Tack.
Vad ska ni göra ikväll?
LAVENDEL
Snälla, skada dig inte igen.
Vad händer?
Varför bultar mitt hjärta? Skojar du?
Varför slår det fortare?
Varför hoppade det över ett slag?
Varför mumlar du för dig själv?
-Jag trodde att du var med nån. -Nej, det är inget.
Varför är du så röd i ansiktet, Jung?
-Är det rött? -Ja.
-Har du feber? -Nej.
Är du säker på att ditt sår inte är infekterat?
Nej, det är inte det.
Jag har tagit på för mycket salva.
Okej, vi går.
Vi går.
AKUTSJUKVÅRDARES ARBETSFÖRHÅLLANDEN
ANGREPP PÅ PERSONAL ÖKAR
Vad tittar du så allvarligt på?
Yeong-in, visste du att nästan 14 % av brandmän lider av
PTSD, depression och sömnstörningar?
Det gör de säkert.
Deras jobb utsätter dem för en högre risk för fara än allmänheten.
Det sker nästan 300 attacker på akutvårdare årligen.
De flesta undviker straff eftersom de var fulla.
Du har plötsligt blivit väldigt intresserad av brandmän.
Jag känner en akutvårdare.
Jag har sett henne bli behandlad illa.
Jag har även sett henne riskera livet för att rädda andra.
Ska du skriva en artikel?
Va?
Gör ditt bästa, okej?
Lycka till!
Vi kan skriva en artikel,
men vi kan inte förstå till fullo utan förstahandsupplevelse.
Det blir inte ens story förrän man går igenom det själv.
Tänk att det är så svårt att vara en arbetande mamma.
-De ringde från skolan idag. -Jag kom precis på en ny story!
Kan du ursäkta mig, jag måste gå.
Jag vet inte vad det är, men hans ögon lyser igen.
Ja!
Det här stället är bra. Maten är bra och utsikten fin.
-Hej. -Hej.
Vi kom också hit för att äta. Lustigt att stöta på er.
Jag vet.
Trevligt att se dig.
Men eftersom vi båda har sällskap,
blir det nog obekvämt för oss att sitta här.
Vill ni ha ett nytt bord?
-Ja. -Nej, vi sitter därborta.
-Vi sätter oss bara. -Ja, visst.
Hur är det? Är maten okej?
Ja, den är bra.
Vad bra. Jag ansträngde mig. Det var ett tag sen vår senaste dejt.
Jag har varit nyfiken på en sak.
Vad är det?
Det är japchae jag lagade.
Jag går en matlagningskurs.
Du är bra nog att starta en matlagningsskola.
Jag vill bli koreansk mathantverkare.
Jag vill göra det professionellt.
Jaså? Det är toppen.
Räcker en matlagningskurs?
Vad sägs om en matlagningsskola?
CIA är bra. De har en skola i Kalifornien.
Jag vet inte.
Avgiften är nog hög.
Jag har inte tänkt så långt än.
Ta tid på dig.
Men får jag smaka på din japchae?
Va? Man får nog inte ta in mat utifrån.
Ursäkta mig?
Jag skulle vilja be om en tjänst.
Nån väldigt speciell för mig lagade den här maten.
Det kan vara emot reglerna, men får jag öppna den och smaka lite?
Vi brukar inte tillåta det, så låt det gå fort.
Tack.
Din pojkvän är väldigt romantisk.
Det är så gott.
Den bästa japchae jag har smakat.
Ska jag hämta en kniv?
Nej. Biffen är lite seg.
Fresco vill träffa oss i nästa vecka. Har du tid?
-Jag tar mig tid, oavsett. -Okej.
Minns du Hye-won från när vi signerade kontraktet?
Hon frågade om vår relation.
Jag sa att du var min expojkvän, men att vi fortfarande gillar varandra.
Varför hittade du på det?
Hon tittade intresserat på dig, jag gjorde ett drag.
Rätta till det före nästa möte.
Och ljug aldrig så igen.
Jag hatar lögnare mest av allt i världen.
Att bryta ett löfte är också en slags lögn.
Va?
Att träffa nån i hemlighet fast man inte skulle.
Är du okej?
Drick lite vatten.
Du borde tugga maten ordentligt.
Jag mår bra. Det hamnade fel.
Folk kan tro att det är allvarligt.
Det är det för mig.
Även de minsta sakerna stör mig.
Jag vill ta hand om dig.
Det är precis som förr, och det har inte ändrats.
Jag måste gå på toaletten.
Okej.
Du skulle ju inte träffa honom.
Vad rör det dig?
-Ska du säga. -Pratar du om Tae-hui?
-Vi har ett projekt ihop. -Visst.
Du äter på ett hotell med jobbet.
En duktig affärsman.
Du äter med nån som du inte har affärer med.
Där är du, Seok-ryu.
Jag ville säga hejdå.
Till mig?
Jag köpte med vin när jag betalade.
Det är till dig.
Nej, tack. Jag dricker inte vin.
Det är okej.
Ge det till din pojkvän då.
Han är inte min pojkvän.
Det var tråkigt.
Vem som helst kan tro det.
Jag tar det då.
Vi går.
Jag visste att det skulle bli kul, men inte så här spännande.
-Vad menar du? -Det är min första "kärleksfyrkant".
Den där mannen verkade stå Seok-ryu nära.
Förlåt för tidigare.
Du kunde inte äta på grund av mig.
Det var inte trevligt.
Mannen framför mig hade ögonen i nacken.
Alla fiber i hans kropp fokuserade på nån annan.
Men jag accepterar din ursäkt.
För då framstår jag som coolare.
Förlåt, än en gång.
Vänta lite.
Choi Seung-hyo.
Jag kände mig konstig idag.
Din japchae smakade gott.
Vi satt mittemot varandra och delade en måltid.
Det kändes som förr i tiden.
Jag bjuder på nåt bättre nästa gång.
Hyeon-jun?
Det blir ingen nästa gång.
Det var bara en gång.
Det var därför jag följde med.
Vi säger att det var sista gången vi åt biff.
Ska vi äta pasta för sista gången, nästa gång?
Sen doenjang-gryta en sista gång, och kimchi-gryta en sista gång.
Hyeon-jun.
Var inte sån.
Gör inte så här.
Seok-ryu.
Kan du släppa av mig vid närmaste station?
LAVENDEL JAE-SUK, IN-SUK
Alla svarar så fort.
Har de äntligen kommit på vilken dag det är?
Nödfall!
Jag beställde frysta krabbor till kontoret.
Men jag glömde bort dem.
De kommer att bli dåliga. Kan nån lägga dem i kylskåpet?
Jösses, jag kan inte hjälpa till! Jag är ledsen.
Jag ska äta ute med min familj.
Jag har också planer, så jag kan inte.
Om Hye-suk är ledig, kan väl hon åka?
Allvarligt?
De små snorungarna.
Är det viktigare att smälta is än er väns födelsedag?
Jag gör det.
HYEREUNGS FASTIGHETER
Varför bad de mig göra det här?
Varför är den så tung? Jösses.
Herregud.
Fan!
Har den äran idag
Vad händer?
Har den äran idag
Snorungar!
Ni skrämde mig!
Har den äran, kära Hye-suk
Har den äran idag
Blås ut ljusen!
Önska dig nåt först!
Jag pratade så illa om er. Förlåt.
Överraskning! Du blev väl överraskad?
Jag ville så gärna göra detta!
Jag har bara sett det på tv. Min första gång!
Så barnsligt. Jag ville stoppa henne.
Hon gillar det nog. Hon älskar sånt här.
Jösses, tänk att vi fick se Hye-suk gråta.
Jag vet.
Du, isprinsessan.
Det tog bara 60 år, men ditt hjärta har äntligen tinat.
Det är för att det var för många ljus.
Vem satte dit alla så där?
Vi gick inte efter koreansk ålder, vi tog bort ett.
Jaså?
-Vad? -Vem är det?
Det är Seung-hyo.
Grattis, mamma.
Jag gick tidigt, så jag hann inte säga det.
Vad fint.
-Det är fint. Jag älskar det. -Men din man då?
-Förberedde han nåt? -Födelsedagar är inte så viktiga.
Han gick tidigt för ett akutfall.
Han är en upptagen man.
-Nu skär vi upp tårtan! -Ja, vi smakar på den.
Är det grönt te-glasyr?
Nej, det är gråbo.
Jag är så trött på det!
Vi är inte systrarna Suk längre! Varför ta upp det?
Gråbo är bra för hälsan.
Ta några tallrikar, Jae-suk.
Finns det gafflar?
-Nej. -Ta med allt.
Har ni liljekonvalj?
Hej.
Har ni liljekonvalj?
Jag behöver liljekonvalj.
Tack, min son.
Fröken Yu!
Visste du att jag var här?
De andra lärarna sa det.
De sa att en orealistisk snygg ung man var vid bassängen.
Jag trodde det var en vattenande.
Grattis till vinsten av designtävlingen.
Tack. Jag blev överraskad när jag fick samtalet.
Vad menar du? Det gick till rätt vinnare.
Den här platsen är speciell för dig.
Ja.
Har du berättat för Seok-ryu?
-Nej, inte än. -Gör det. Hon kommer att bli glad.
Hon minns det inte.
Klart att hon gör.
Hon ringde och frågade om resultaten för några dagar sen.
Hej, fröken Yu. Det är Seok-ryu.
Är resultaten för Choisseungs tävling klara?
Inte än?
Okej. Ursäkta att jag ringer hela tiden.
Är de ute nu?
TILLKÄNNAGIVANDEN
Vad tar så lång tid?
Hallå?
Är resultaten för designtävlingen av Hyereungs idrottshall ute än?
Ja, Hyereungs gymnasieskola.
Inte än?
Okej, tack.
Hon trodde nog att jag skulle få veta tidigare.
Hon frågade mig flera gånger.
Jag ska gå nu.
Ta en stund själv med bassängen.
Du måste skapa en ny framtid.
Skapa ett fint farväl till det förflutna.
Lycka till!
Hejdå.
Oavsett hur försiktigt jag formar leran,
vet ingen hur den blir när den tas ut från elden.
Blir det ett perfekt format kärl?
Eller spricker det och går i bitar?
Man vet inte förrän det är i ugnen.
Seung-hyo,
du måste rädda dig själv från obesvarad kärlek.
Inte ens jag kan rädda dig.
Det var en gång en idrottsman i en 200-meterstävling
vars svaghet var att vara långsam i starten.
Trots det, tog han igen det genom sina ansträngningar.
Även om det är lite sent,
skulle jag säga åt honom att samla mod, precis som simmaren.
CHOISSEUNG
Vad är det?
-Var är du nu? -Varför undrar du?
Var är du?
Jag är på pappas matställe. Jag övar.
Vänta där. Jag kommer dit nu.
Vad är det här? Varför kom du hit?
När man ser tillbaka, hade jag många chanser att säga hur jag kände.
-Le! -Älskling, jag också!
-Gå bort därifrån! -Okej.
-Ta det! Le! -Okej! Ett, två, tre!
-Okej, nu! -Gå ut en stund.
Vi tar ett tillsammans. Ta ett av oss!
Okej! Ett, två, tre.
Seung-hyo, ta ett med Seok-ryu.
-Ja. Ta ett. -Nej, det är bra.
-Ta bara ett. Kom. -Skynda på.
Nu så!
Ett, två, tre!
Dagen när vi tog studentexamen och äntligen blev vuxna.
Jag kan inte titta.
-Varför är du klädd så? -En dejt.
En gruppdejt med idrottselever.
De ska vara riktigt snygga.
Dagen när glassen var söt
och körsbärsblommorna föll på våren när vi var omogna 20-åringar.
Vart ska du åka?
USA. Jag hittade det.
Jag kom in på UC Berkkeley.
Med fullt stipendium! Är det inte fantastiskt?
Minns du min vän, So-yun?
Hon ansökte, så jag skickade också in en ansökan.
Men titta!
Jag kom in.
Man sägs följa sina vänner till Gangnam, men jag följer mina till USA.
Jag trodde att mamma skulle vara emot det.
Men hon sa åt mig att åka.
Jag är faktiskt lite spänd.
Det blir min första gång utomlands.
Och första gången jag flyger.
Jag har inte ens varit på Jeju. Min första resa är till USA!
Är det inte otroligt?
Den sena kvällen i baren när hon sa att hon skulle till USA.
Och…
…ikväll.
-Seok-ryu. -Du, just nu…
Lyssna på mig först.
Jag drar inte ut på det mer.
Jag skulle vänta till senare,
men det var en ursäkt för att låtsas vara omtänksam.
Jag ljög för mig själv.
Det var av rädsla. Jag var rädd.
Så…
Saken är…
Jag ska säga det nu.
När jag sa att du gjorde mig galen…
När jag sa att du gjorde mig knäpp…
Jag menade att…
…jag…
…tycker om dig.
LOVE IS ALL ABOUT TIMING
ALREADY LOVE
LOVE NEXT DOOR
Hur möter jag henne imorgon?
Hon sover inte. Nej.
Om du har dragit kniv, borde du skära nåt.
-Varför har du inte T-shirt idag? -De är borta.
Har du parfym också?
Betyder det att ditt svar inte har ett utgångsdatum?
Seung-hyo vet kanske inte,
men jag gillade honom först.
Jag vill förtydliga missförstånd om mig.
Inte vem som helst överlever socialavdelningen.
Jag har bytt strategi.
"En sista gång" funkade inte. Jag börjar om.
Att jag inte kan vara Seok-ryus vän, är inte för
att hon är kvinna.
Hon är Seok-ryu.
Undertexter: Jonna Persson