LJUBAV U SUSJEDSTVU
Hej.
Stani na mjestu.
Hej!
Ono što si rekao…
Što si želio reći?
Seok-ryu.
Hyeon-jun?
Otkud ti ovdje?
Došao sam zrakoplovom vidjeti te.
Nedostajala si mi.
Što to radiš?
Ne vidiš da razgovaram s njom?
Znam tko si.
Ti si Choi Seung-hyo, zar ne? Seok-ryuin prijatelj iz djetinjstva.
Mislim da i ti mene poznaješ.
Drago mi je. Ja sam Song Hyeon-jun.
Ne mogu reći isto.
Nećemo se pozdravljati.
Doista?
Zašto si uopće ovdje?
I zašto baš sada?
Zašto? Što se događa?
Mislim da ti ne moram odgovoriti.
Idemo, Seok-ryu.
-Hej. -Imam nešto za reći.
Puno toga.
Što si ti umišljaš?
-Gospodine, gospođo. -Što to radiš?
Kako se usuđuješ doći ovamo?
Idemo.
Pusti me.
Mi-suk, nemoj me držati.
Uništit ću ovoga gada, pa što bude!
Neću te sprečavati.
Ali ne možeš to raditi ovdje.
Dovoljna je jedna pomutnja u četvrti.
Gade…
Vraćaš se kući s posla, Seung-hyo?
Da.
Dobro. Sigurno si umoran. Pođi kući.
A i ti, Seok-ryu, pođi kući.
I ti, Hyeon-jun.
Mama, zašto ga pozivaš kući?
Ovo je između nas.
Ja ću to riješiti.
To je obiteljska stvar. U vezama moraju postojati pravila.
Sve ste otkazali bez našeg pristanka!
Je li brak igra?
Dosta priče. Idete s nama.
Hoćeš još jesti?
Da, molim.
Zašto je mama tako smirena i velikodušna?
Opsjeda je duh koji ne dopušta gladovanje.
Ajme, trebam li pozvati šamana?
A što je s mojim šurjakom? Je li oduvijek ovako besraman?
Šurjak? Ne zovi ga tako.
Mislio sam da samo želi biti srdačan.
Prije dvije godine?
Došao je kod nas na odmor jer je Seok-ryu bila u gužvi.
Dao mi je velik džeparac.
Začepi.
Jesi za još juhe?
Da, hvala.
Bože.
Ne zna odbiti, zar ne?
Ništarija mala.
Bože.
Tata, kamo ideš?
Na krov.
Ne mogu biti u istoj sobi kao i taj gad!
Samo mu daj sve!
Jedi dok ne eksplodiraš!
-Da, jedi. -Hvala.
Boli me glava.
Zašto ne uđeš? Zar nisi došao kod Seok-ryu?
Zaboravi. Imaju neželjenog gosta.
Neželjenog gosta? Koga?
Bivšeg zaručnika Seok-ryu.
Što?
Je li gad drogiran?
Kako se usuđuje doći joj na oči?
Ubit ću ga.
Nemoj ništa raditi.
Zašto? Moramo ubiti tog kretena.
Ja ga više želim ubiti.
Jesi li se najeo?
Da, bilo je ukusno. Hvala.
To je dobro.
Odradila sam svoju dužnost, a sada ću reći što mislim.
Mama, zašto tako govoriš? Kao da snimaš film.
Koliko sam čula,
Seok-ryu te prevarila. Je li to istina?
Molim?
Ne, naravno da nije…
Osim ako nisi?
Onda…
Jesi li ti nju prevario?
Ne, nisam.
Ali ja sam bio kriv.
Preuzimam punu krivnju za razvrgavanje zaruka.
Gade mali!
Tata, nemoj!
Hyeon-jun, sad je dosta.
Nije tako, mama.
I mislila sam da moja kći ne bi to učinila.
Ali željela sam biti sigurna.
Da je tako bilo, ispričala bih ti se.
Ali kad to nije slučaj…
Gade.
Sad ćeš ti vidjeti!
-Stani, dušo. -Mama!
-Mi-suk! -Mama! Rekla sam da nije on kriv.
Ne možeš udarati ljude time! Ubit ćeš ga!
Ubit ću gada i ići u zatvor.
Hej, gade!
Kako možeš slomiti srce mojoj kćeri?
Kako se usuđuješ?
-Rekao sam ti da ne smijem u zatvor! -Mama, molim te!
Hyeon-jun, idemo.
Već sam vidio ovo.
Pravi déjà vu. Intenzivno iskustvo!
-Hajde. -Tucite me koliko hoćete!
Zato sam došao ovamo.
-Umrijet ćeš. -Dobro.
Misliš da neću?
Mama! Ajme!
-Mama, prestani! -Ne toliko!
Kako je snažna ova žena!
Hajde. Pusti ga!
Hajde.
Gospođo, žao mi je.
Propalico! Nećeš otići u jednom komadu!
Vratit ću se opet, gospodine.
Da se nikad više nisi vratio, gade!
Vidim li te ikad ovdje,
glavu ću ti odrubiti, kopile jedno!
Moj sin ide u teretanu!
U meni jača sve snažniji osjećaj pravde.
Pivo ga ne može ugasiti.
Hoćeš još jedno?
Idemo napraviti scenu. Ja ću platiti troškove.
Možeš misliti. Nećeš platiti ni pivo.
Rekao si da ga i ti želiš ubiti.
To sam samo tako rekao.
-Tko sam ja? -Što?
Kako to misliš?
Sin si prijateljice Seok-ryuine mame.
Najbolji si joj prijatelj od djetinjstva.
Točno tako.
-Samo smo prijatelji. -Hej!
Prijateljstvo je nešto čudesno.
Jedna definicija kaže da je prijatelj onaj koji nosi tugu umjesto mene.
Baš kul!
Što ako se umiješam i samo joj donesem više tuge?
Ne znam ni kako se osjeća.
Baš mi ideš na živce. Koliko ćeš još odugovlačiti?
Kad se sjetim koliko si vremena protratio,
mogao si već stići do središta Zemlje.
Mo-eum, jesi li…
Da, vidjela sam vremensku kapsulu.
Da. Trebao si zakopati samo pismo.
Ako u njemu kriješ svoje osjećaje,
kako će itko znati za njih?
Gledaj.
Samo ti patiš.
Nisi joj valjda rekla?
Jesi li lud?
Seung-hyo, moraš se spasiti od neuzvraćene ljubavi.
Ni ja te ne mogu spasiti.
Ali…
Navijat ću za tebe.
Idem.
Kvragu, trebala sam ga malo više zadirkivati.
7. EPIZODA LJUBAV JE STVAR TRENUTKA
Zašto si došla?
Da te moji roditelji pretuku na mrtvo ime?
Ne, došao sam živjeti.
Došao sam jer sam želio opet disati, jesti i spavati.
Bez tebe,
ne mogu to činiti. Ne mogu živjeti.
Nije to zbog mene.
Nismo mi bili ništa posebno.
Isto bi bilo s bilo kime.
Hodali smo godinama.
-Logičan osjećaj. -Ne govori tako.
Koliko god me mrzila,
ne govori kao da nismo bili ništa.
Seok-ryu,
došao sam da mi se vratiš.
Još te uvijek volim.
Hyeon-jun, među nama je završeno.
Ne osjećaš više ljubav.
To je samo navika.
Loša navika koje se moraš riješiti.
Ne vraćaj se ovamo. Molim te.
Prespavat ću ovdje. Daj mi odjeću.
Što?
Bože.
-Pobjegla si od kuće? -Vjerojatno.
Sigurno je bilo zanimljivo vidjeti Hyeon-juna kod kuće.
Kako znaš?
Srela sam Seung-hyoa.
-Da? Gdje? -Ispred tvoje kuće.
Hodao je amo-tamo,
poput psa kojemu je sila.
Mo-eum! Dođi.
Ajme, što sad? Samo malo!
Zbog nečega me boli ručni zglob.
-Ne mogu otvoriti staklenku džema. -Ajme.
Evo me! Pričekaj malo. Moram pomoći mami.
-Odmah se vraćam. -Samo polako.
Rekla sam ti da ne smiješ jesti noću. Porast će ti šećer!
Spavaš li?
Ne.
U redu.
Spava ti se?
Ne, reci što želiš.
Kako ti je bilo opet vidjeti Hyeon-juna?
Dugo si izdržala.
Hoću reći,
sjetila sam se o čemu smo prošli put razgovarale.
Ne jedite dok se ne vratim. Čekajte me.
Da je niste ni takle.
Hej.
I dalje ga voliš?
-Bivšeg? -To je napola točno i napola pogrešno.
Što to znači?
Bilo nam je lijepo zajedno.
Voljela sam sve što mi je pružao.
I dalje to volim.
Ali za neke veze
valja znati kad ih treba okončati.
Pokušavam ga zaboraviti.
A i on treba učiniti isto.
Jesi li se predomislila odonda?
Ne. Puno sam mirnija nego što sam očekivala.
Čak i kad sam se ukrcavala na let za Koreju,
od same pomisli da bih ga opet vidjela
srce bi mi željelo eksplodirati.
U redu.
Onda nema potrebe da se ja miješam, zar ne?
Što?
Hoću reći,
istukla bih ga ako bi ti to željela.
Čekala bih odmah iza tebe.
Samo bih pazila da ga ne ubijem.
Nije li protuzakonito pomagati u napadu?
Slušaj, prava junakinja
može se odreći posla u ime prijateljstva.
Zaboravi. Samo se brini za svoj državni posao.
Tvoja je želja moja zapovijed.
Dobro. Kako bi građani sutra bili sigurni,
sad ću zaspati.
Laku noć.
Nemoj se u snu boriti za mir na svijetu. Odmori se.
Dobro, pokušat ću.
Bože.
Ipak, laknulo mi je.
Izgleda da su ti se emocije smirile.
Prema bivšem.
BAE SEOK-RYU
CHOISSEUNG
Dušo?
Dušo, vrijeme je za doručak.
Želiš me ubiti ovako rano?
Želiš da ti spremim doručak?
Ne, dođi i jedi.
Zašto tteokbokki za doručak?
Pikantna hrana savršen je lijek za stres.
Da vidiš kako je to biti žena vlasnika tteokbokki restorana.
Da, bolje da me boli želudac nego srce.
Je li se Seok-ryu vratila kući?
Mislim da je u svojoj sobi.
Kad smo već kod toga,
misliš li da ga je pokušala zaštititi time što ga je izvela?
Kako to misliš?
Bio je na konopcima,
a ona ga je odvela iz ringa prije nego što si mu zadala udarac.
U svakom slučaju…
Bila si kao Mike Tyson ili Manny Pacquiao.
Bacila si se na njega.
Bila si divna.
Bilo mi je bolje kad sam vidio da si udarila toga gada.
Možda ga nisam trebala udariti.
-Što? -Znaš.
Misliš da je došao po batine?
-Sigurno još gaji osjećaje prema njoj. -Što želiš reći?
Znam da je kasno, ali ako žele,
prihvatila bih da opet budu zajedno.
Ako se vrati u SAD s njim, opet će normalno živjeti.
Misliš da to ima smisla?
Daj, zašto ne?
Osjećaji nisu uvijek logični ni dosljedni.
Ne!
Što si… Nipošto!
Povrijedio je Seok-ryu. Mrzim ga. Ne želim da se ona više vraća u SAD.
Mislim… Ni ja ne želim.
Dat ću ti malo riblje juhe.
Osvježit će te.
MAJSTOR KOREJSKE KUHINJE PRAKTIČNE VJEŠTINE
JIJIM NUREUMJEOK
Choisseung nije ovo ni okusio.
Seok-ryu!
-Mama, kucaj, molim te. -Kamo ideš?
Imam planove.
Ideš ovako odjevena?
Da. Zašto?
Presvuci se. Odjeni drugo.
Zašto? Ne želim.
Nećeš me sramotiti pred susjedima!
Stalno hodaš u starim majicama i natikačama.
Svi vide da si nezaposlena.
-Pa i jesam. -Derište malo!
Hoćeš da nosim haljinu?
Ovo je lijepa haljina.
Tko bi to nosio po četvrti?
Ti. Pogledaj si podočnjake. I zašto su ti usne tako blijede?
-Jesi li se uopće umila? -Stvarno?
Pogledaj me.
Izgledaš beživotno.
Kao da već stariš.
Stavi šminku.
Što ti je?
I malo rumenila.
Stavi crveni ruž.
Što ju je spopalo?
Tko ide na tečaj ovako odjeven?
Danas si baš lijepa.
USKORO DOLAZIM MORAM VAM NEŠTO REĆI
Moraš kresnuti kamen o kamen da vidiš hoće li zaiskriti.
Mama valjda ima skriveni motiv.
Što?
Ništa.
Zašto si došao?
Rekla sam ti da se ne vraćaš.
Rekao sam ti da ću doći po tebe.
Opet se susrećemo.
Hajde. Idemo.
-Što? -Ne ideš na tečaj?
Zakasnit ćeš.
Tako je.
Seok-ryu.
Čvrsto se drži.
Zašto si na biciklu?
Zemlja je bolesna.
Ovo je ekološki prihvatljivo rješenje za arhitekta
zabrinutog za klimatsku krizu.
A i dodatni teret dobra je tjelovježba.
Rekao si mi da se uspnem.
Kakva ti je to haljina? Ne pristaje ti.
-I što si napravila s obrazima? -Hej.
Ako misliš na moje rumenilo,
boje je breskve, a to je boja godine.
Kao da ti to znaš!
Bože, valjda si očekivala da ćeš naletjeti na njega
kad si se tako dotjerala.
Nije istina!
Mama je to smislila.
Neću više jesti njezine priloge.
Nisam te čula. Što si rekao?
Rekao sam da si ružna.
Opet te nisam čula. Možeš ponoviti?
Izgledaš ružno…
Hej! To je opasno. Mogli bismo pasti!
Onda se prestani zafrkavati.
Ajme, kakva luđakinja.
-Sinoć… -Što se sinoć tiče…
-Samo reci. -Ne, ti prva.
Ne, ti reci.
Što je rekao sinoć?
Što?
Nije došao ovamo iz SAD-a samo zato što mu je dosadno.
Sigurno ima neki razlog.
Nemoj mi reći…
-Želi da opet budete zajedno? -Što?
Pa…
Dakle…
Očito imam pravo.
Što je? Počela si se predomišljati?
Ne krivim te.
Sigurno je bilo lijepo opet ga vidjeti.
Hej, samo o tome znaš pričati?
Istina je. Pa niste samo hodali.
Bili ste zaručeni.
Seung-hyo!
Ipak,
kako se možeš tako predomisliti?
Zar nemaš samopoštovanja?
Zaustavi se.
Stani, rekoh!
Kvragu.
Rekla si mi.
Kreten.
Hej.
Što je? Negdje sam pogriješila?
Ne.
Izgledaš puna energije.
-Možeš ti to. -Mogu ja to.
-Hej, Seung-hyo. Jesi za kavu? -Da ti je skuham?
Imamo sastanak za projekt Misom.
Pogledat ćemo i planove za kafić.
I moramo početi s pripremama za trgovinu Greipa.
Pripremite se.
Na-yun, je li ono bijelo na leđima neki duh?
To je puder.
Nijansa 21.
Ne. Nijansa 19?
Šminka? Seung-hyo je imao strastveno jutro!
Dovoljno žestoko da ima trag zagrljaja na leđima!
Konture lica djeluju poznato.
Tko? Nemoguće. Tae-hui?
Mene ste spomenuli?
Da. Ovaj, ne.
-Što? -Nije ona.
Nije? Tko onda?
Očito je.
-Ajme. -Tko?
-Što je bilo? -Što? Pa…
Nisi ti.
-Ja? -Ne.
Hej, tko je?
Što je to bilo?
FRESCO KOREA TEMPERATURA VREMENA
Što radiš?
Dala sam ti Botox da se ne mrštiš.
Usredotočio sam se.
To je jedini razlog?
Ne mrštiš se zbog nečega drugog?
Ne budi radoznala.
Uhvatio si me.
Nismo li se dogovorili oko lončića za kavu?
Ovdje piše „čajnik”.
Da, promijenila sam. Razgovarala sam s glavnom osobom.
Nisi mi ni rekla. Zašto si promijenila?
Nije romantično ako se stvari prebrzo zagriju.
Pojačaj plamen i postupno dovedi vodu do ključanja.
Vjerujem da je važno biti odmjeren.
Kao onggi?
Kao ljubav.
U mojim dvadesetima,
željela sam da se sve dogodi prebrzo.
Ali sada se želim usredotočiti na tople i smirenije stvari.
Polako i dugo.
Jako si se promijenila.
Zbog tebe.
Ne, zahvaljujući tebi.
Ne boj se, neću tražiti da preuzmeš odgovornost.
Samo čekaj i vidi.
Slijedit ću svoje srce, a ti slijedi svoje.
A Seok-ryu će slijediti svoje.
Zašto sad spominješ nju?
Tako te lako iznervirati.
Gdje je nestao onaj moj smireni bivši dečko?
Kad čuješ ime Seok-ryu, pretvoriš se u tinejdžera.
Nije istina.
-Stalno skrećeš s teme, pa… -Previše se trudiš.
Ali i ovo je slatko.
Yeon-du!
Tata.
Opet si uzeo slobodno poslijepodne?
Da. Jutros sam imao laganu vrućicu. Idemo se odmoriti kući.
Nevjerojatno.
Što će tvoja tvrtka misliti o meni nastaviš li se ovako ponašati?
Što?
Mislit će da sam slabo dijete
koje stalno plače za tatom.
Yeon-du, zaposlenici imaju pravo na slobodne dane.
Zaboravila si da pratim društvene teme?
Budu li se ponašali nepravedno,
suprotstavit ću im se, tko god bili.
Tata.
Samo zadrži posao dok ne krenem na faks.
U redu.
Čekaj me.
Doviđenja.
Zašto sam ja jedina koja uvijek gubi i plaća ručak?
Čekaj. Možda namještaju rezultat meni iza leđa?
To je moje.
Jesu li pijani?
Samo malo!
Gospodine?
Srčani udar.
-Zovite hitnu! -Ja ću!
Halo! Nalazim se kod vrtića Hyereung.
Auto je udario u svjetiljku.
Imate li čekić?
Da, ali vozač je bez svijesti.
Da, razumijem.
Odmaknite se!
Gospodine.
Gospodine?
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam, devet, deset,
jedanaest, dvanaest, trinaest…
Jeste li dobro? Nemojte ustajati.
Ostanite ležati.
Znam da je neudobno. Okrenite se na bok.
U redu.
Bit će dobro.
Jae-suk! Što tražiš?
-Sunčane naočale. -Što?
Imala sam ih malo prije.
Bože. Ruke na glavu.
Ajme, ne vjerujem.
Nisu mi bile pred nosom, nego na glavi.
Je li stvar u godinama? Zato sam tako zaboravljiva?
Nemoj mi ništa pričati!
Jučer sam trebala otići u poštu poslati paket.
Otišla sam, ali zaboravila sam paket.
-Bože, baš tužno. -Što ti je bilo?
Ne mogu si više vjerovati.
Zaboravljam i riječi dok govorim.
Perilicu zovem usisivač, a njega hladnjak.
Dong-jin zovem Seok-ryu.
Korijen gastrodije navodno je dar s neba.
Kažu da sadrži neurotransmitere,
pa poboljšava krvotok i sprječava demenciju.
-Stvarno? -Probaj.
-Daj mi ga. -Još jedan ekstrakt?
Nemojte to koristiti. Otvori mi ga.
-Da ti otvorim? -Da.
Ako se brineš zbog demencije, počni pisati podsjetnike.
-Da? -Čitaj knjige i novine.
Dobro.
Još se nisi riješila te navike?
-Koje? -Koje?
Stalno se hvališeš. To je ružna navika.
-Hej. -Što ti je?
Vas ste dvije najbliže, ali tako se žestoko svađate.
Da, Mi-suk.
Ljuta si zbog Seok-ryuina zaručnika.
Nemoj se istresati na nas.
Tko ti je to rekao?
Dong-jin. Jutros sam bila u teretani.
Ubit ću tu ništariju!
-Hej! -U ovom gradu nema tajni.
Čula sam da je preklinje da mu se vrati!
A zašto ne bi?
-Predivna je! -Istina.
Seok-ryu je ista ti kad si bila mlađa.
Doista mi je slična.
Da, Mi-Suk je bila popularna u školi.
-Istina. -I ti se sjećaš?
Ne znam, ne sjećam se.
Što?
Takva si nekoć bila.
-Da. -Mi-suk je bila tako lijepa.
-Hej. -Baš lijepa.
Popularna je kao i mama. Jabuka ne pada daleko od stabla.
Nemojte ga primiti koliko god moljaka!
-Ogavno kopile! -Da.
Nije baš tako loš.
Da, jest! Osramotio ju je raskidom zaruka!
Tako je!
Ni batine ne bi bile dovoljna kazna.
Kako to misliš, „batine”?
Moj zet nije takav!
Tako ste stroge!
-Zaboravite! -Hej!
-Nismo tako mislile, Mi-suk. -Bože.
-Pa što smo trebale reći? -Stvarno.
U menopauzi je.
-Promjene raspoloženja. -Kao i mi.
-Baš je teško. -Za to je dobar sok od nara.
-Otvori mi. -Samo malo. Mi-suk!
Neće nam to zaboraviti.
-Prestani to piti. -Pusti je.
Seok-ryu.
Čekaj.
Hyeon-jun, što je? Jesi li dobro? Ozlijedio si se?
Jesi li dobro?
Jesam te!
-Bolje glumim, zar ne? -Ma što to radiš?
Oprosti.
Inače se ne bi okrenula.
Seok-ryu,
zabrljao sam onda.
Znao sam da nisam dovoljno dobar.
Trebao sam imati više razumijevanja.
Ne, nisi ništa loše učinio.
Znam da si dao sve od sebe.
Bila sam pod pritiskom. Mislila sam samo na sebe.
Nisi imala izbora…
Idem.
Idemo pojesti nešto.
Ako je to zadnji put, u redu. Samo još jednom.
Idemo zajedno na ručak.
Dan-ho?
Yeon-du!
Rekla je da ti ima nešto za dati.
Izvoli.
Sagni se malo.
Ovako.
Peče li?
Ne, nimalo. Samo je toplo.
Ne bi trebalo biti toplo. Znači da su ušle bakterije.
-Samo trenutak. -U redu.
Evo.
Ajme, Yeon-du.
Zbog tvoje pomoći odmah će mi biti bolje.
Hvala.
-Znaš što? -Što?
Danas si bila tako kul!
Iako ti iz ruke nije izlazila mreža,
bila si puno bolja od Spider-Mana.
Stvarno?
To mi daje toliko snage. Hvala ti.
Pođi s nama ako si gotova s poslom. Povest ćemo te.
Što misliš? Da pođem?
Idemo.
Je li ti vruće?
Yeon-du je prehlađena, pa ne mogu paliti klimu.
U redu je.
Ali čini mi se da je tebi vruće.
Pomalo.
-Mogu li skinuti jaknu? -Svakako, ne moraš ni pitati.
Danas si posve osvojila Yeon-du.
Napokon! Uspjela sam.
Večeras ovo neću skinuti.
Često se znaš ozlijediti?
Ne često. Ponekad.
Događaju se razne nezgode.
Ne bojiš se?
Zbog onoga što se dogodilo?
Ne. Ništa me to ne straši.
Bojim se drugih stvari.
„Što ako ne mogu spasiti pacijenta?”
„Što ako zakasnim i ne mogu ništa učiniti?”
Tako si hrabra. Divim ti se.
Glorificiraš me zbog onoga što sam rekla.
Ali istina je.
Kad sam te vidio, shvatio sam da ne moramo daleko tražiti junake.
Blizu su nam.
Samo sam radila svoj posao.
Ali jednom sam vidjela pravog junaka.
-Stvarno? -Da.
-Koga? -Pa…
Jednom smo vozili dijete u bolnicu.
-Da. -Ulice su bile zakrčene.
Nismo se mogli pomaknuti.
A onda je netko izašao iz svojeg auta
i očistio put pred nama.
Bio je poput superjunaka.
Kao da sam upoznala muškarca svojih snova.
Ne znam tko je, ali zovem ga Kaljuža-Man.
Kaljuža-Man?
Da, imao je smiješnu majicu.
Pisalo je: „Volim te, kaljužo.”
Jesi li dobro?
-Oprosti. -Je li semafor…
VOLIM TE, KALJUŽO
Dan-ho, odakle ti ta majica?
Znaš, dok sam pratio jednu priču,
upoznao sam Čuvare kaljuža. Oni su mi je dali.
Čuvari kaljuža?
Da.
Majko mila.
Možda ga onda poznaješ.
Tko je još u toj skupini?
Ne znam. Uglavnom stariji muškarci i žene.
Ne oni. Mislim na mlađe.
Nisam mu vidjela lice, ali djelovao je naše dobi.
Bio je visok
otprilike kao ti.
Laku noć!
Čekaj.
Što je? Zašto me slijediš?
Želim ti nešto dati.
Samo malo.
Dakle…
Ozbiljno?
Zašto imaš toliko medicinskih potrepština?
Ovo je sve za tebe.
U ljekarni su rekli
da trebaš različite lijekove za razne faze oporavka.
Ovaj sprječava infekciju.
A ovaj nastanak krasta.
Ova je za ožiljke.
Pazi da se opet ne ozlijediš.
Idem parkirati auto.
Kaljuža-Man je novinar.
Što?
Zašto mi srce lupa?
Kao da je bubanj!
SAVRŠENO PODUDARANJE
Znala sam.
To blijedo, spljošteno lice.
Sigurno je Seok-ryu.
Znala sam da će se ovo dogoditi!
Brinula sam se zbog nje od početka. Kvragu!
-Što radite? -Gospođice.
Niste gepard.
A ni puma ni jaguar.
O čemu govorite?
Trčite brzinom primjerenom za ljude.
Nisam zatražila osobnog trenera.
Usred sam treninga. Pustite me na miru.
Zbog vas mi je neugodno.
Ovako ćete oštetiti opremu i sebe.
Ne brinite se. Pustite me na miru.
Što da učinim?
Neće ići.
Što radite?
Ovo je idealno za vas.
Ovako možete otrčati ravno do Serengetija.
-Što vam je? -Gledajte cestu!
Hajde.
Pazite, zebre!
Gledam emisiju.
Zašto stojiš ispred televizora?
Ono danas nije bila slučajnost?
Hyeon-jun je došao, a onda si mi rekla da se uredim.
Stavila sam losion. Zašto su mi pete tako ispucale?
Vidi, mijenjaš temu.
Jasno je što smjeraš.
Nemoj to raditi. Nećeš ništa promijeniti.
Ništa od ovoga. Idemo sutra u saunu.
-Ja ne idem. -Zašto ne? Baš je lijepo.
Možemo se namakati u toploj kupki.
Već godinama nisi bila na tretmanu.
-Ne mogu se družiti s tobom. -Piling za tijelo je dovoljan.
Zašto bih si išla strugati kožu?
A i mrzim ulaziti u vodu s drugima.
-Zašto? -Neugodno je.
Zašto bih sjedila naga sa strancima?
Koga briga? Sve su to žene.
A i kći si mi.
Zar ne bi bilo lijepo otići s majkom?
Možda kad sam bila mlađa,
ali sad smo samostalne osobe.
I dalje imaš svoje zastarjele poglede?
Da, staromodna sam i iz 80-ih.
A ti si moderna i sofisticirana, derište.
Kako sofisticirano!
Sigurno ti je divno.
Ajme.
-Zašto šećeš ovako kasno? -To pas laje?
Ne gledaš vijesti? Svijet je opasan.
Je li netko okrenuo na lokalnu postaju?
Cijelo je susjedstvo bučno.
Zaboravi. Dobro, radi što hoćeš.
Gade glupi! Preplašio si me!
-Tiho! Ovo je stambena četvrt. -Nije to važno!
Zašto si me slijedio i tako me prestrašio?
Zašto si odjednom pobjegla?
Mislila sam da me netko progoni.
Mogao si me zazvati imenom.
Mogla si se okrenuti. Zašto si samo gledala naprijed?
Trebao si me zazvati i umiriti.
Trebala si provjeriti prije nego što si potrčala.
Bože!
To je naš problem.
Smještamo jedno drugome, prebacujemo odgovornost, tražimo izgovore.
Ne kažemo što bismo trebali.
Stoga se vrtimo u krugovima i svađamo,
kao zadnji put.
Ono što sam ti želio reći
nije bilo to.
Želio sam ti odgovoriti.
Onoga dana
pitala si me što sam mislio.
Prestani me izluđivati!
I onda i sada, stalno radiš isto.
Imam osjećaj…
Gubim razum zbog tebe!
-Želio sam reći… -Nemoj.
Gledaj,
upravo sada
imam brdo poruka o pogreškama u glavi.
Mozak mi je zatrpan i ne funkcionira, pa ne može obavljati nove zadaće.
I zato, poslije.
Reci mi poslije.
-Kada? -Samo poslije.
U složenoj sam situaciji.
Zbog Hyeon-juna?
Ne, ne zbog njega.
Ali puno je drugih stvari.
U redu.
Neću ti sad odgovoriti.
Pričekat ću da počneš funkcionirati kako treba.
Dok više ne budeš u složenoj situaciji.
-Seung-hyo, ja… -Poslije.
I ti ćeš mi poslije reći.
Ali da te pitam nešto.
I dalje ćeš se nalaziti s tim kretenom?
Ne, ne planiram to.
Ozbiljno?
U redu.
Dosta smo hodali i trčali za danas.
Idemo kući.
U redu.
Pođi.
Sad ću stvarno biti iza tebe,
pa se ne moraš osvrtati.
Nemoj se bojati.
MOJ ROĐENDAN DANAS
-Kamo ideš? -Hitan slučaj.
Lančani sudar 17 vozila.
Stvarno?
Kad se vratiš kući…
Seung-hyo?
Valjda je otišao ranije.
Uskoro dolazim. Još malo.
Što je bilo?
Zašto si me nazvala u zoru…
Željela sam da prvi vidiš. Ovo nam je prvi uzorak.
Rekla si mi da dođem zbog nečeg važnog. To je to?
Ovo je važno. Ispalo je predivno.
Lijepo izgleda.
Tijelo je okruglo kao onggi.
Grlić ima oblik kao tradicionalni krov.
Želio si sačuvati krivulje korejskog dizajna.
Sviđa ti se? Sliči li na tvoje skice?
Rekao sam ti da je lijepo.
Tražiš pohvale od svih?
Ne.
Samo od tebe. Ne mogu bez njih.
Budimo profesionalci.
Uvijek imaš tako puno razbijenih posuda?
Naravno.
Nije problem manjak vještina?
Slušaj, g. arhitekte.
Na gradilištima sve ide onako kako si ti osmislio?
Pametan odgovor na glupo pitanje.
Koliko god pažljiva bila,
nitko ne zna kako će izaći iz peći.
Hoće li biti savršeno oblikovana posuda?
Ili će puknuti i razbiti se?
Ne zna se dok je ne ubaciš u peć.
Zvuči kao odličan citat, zar ne?
Nisam samo predivna majstorica onggija, nego sam i elokventna.
Toliko si dobra u samohvali da ne trebaš moju pomoć.
Rekla sam da je trebam.
Idemo pojesti nešto dobro u Seulu.
Idem se presvući.
-Zdravo. -Veleposlanice.
Je li doministar unutra? Idemo na ručak.
Žao mi je, ali zvao ga je ministar. Nije ovdje.
Bože. Rekao mi je da vas obavijestim.
Potrajat će, pa predlaže da odgodite ručak.
Doista? U redu.
Ugodan dan, gospođo.
-I vi. -Hvala.
Što radite večeras?
LAVANDA
Pazi da se opet ne ozlijediš.
Što se događa?
Zašto mi srce lupa? Šališ se?
Zašto ubrzano kuca?
Zašto mi preskače?
Zato mrmljaš sama za sebe?
-Mislio sam da si s nekim. -Nije ništa.
Zašto ti je lice tako rumeno?
-Rumeno je? -Da.
-Imaš li vrućicu? -Ne.
Možda ti se posjekotina inficirala?
Ne, nije to.
Stavila sam previše masti.
Dobro, idemo.
Hajde.
UVJETI TERENSKOG RADA ZA BOLNIČARE
SVE ČEŠĆI NAPADI NA HITNU
Zašto izgledaš tako ozbiljno?
Yeong-in, znaš li da gotovo 14 posto vatrogasaca
boluje od PTSP-a, depresije i poremećaja spavanja?
Ne sumnjam.
Njihov ih posao izlaže velikom riziku i opasnostima.
Svake godine bilježi se oko 300 napada na bolničare.
Većina počinitelja ostaje nekažnjena jer su pijani.
Dan-ho, odjednom si se jako zainteresirao za vatrogasce.
Poznajem jednu bolničarku.
Vidio sam da se loše odnose prema njoj.
Vidio sam i da riskira život kako bi spasila druge.
Napisat ćeš članak o tome?
Što?
Daj sve od sebe.
Sretno!
Izvješćujemo o događajima,
ali ne možemo ih shvatiti bez iskustva iz prve ruke.
Priča postaje prava tek kad je sami proživimo.
Nisam znala da je tako teško biti zaposlena majka.
-Danas su me zvali iz škole. -Smislio sam temu novog članka!
Ispričaj me. Moram ići.
Ne znam što je, ali ponovno ima sjaj u očima.
To!
Vrlo dobra lokacija. Hrana je čista, a pogled lijep.
-Zdravo. -Zdravo.
Seok-ryu, i mi smo došli jesti ovamo. Tko bi rekao da ćemo se naći!
Znam.
Lijepo te vidjeti.
Ali budući da imamo društvo,
bilo bi nezgodno da sjednemo ovdje.
Želite li drugi stol?
-Da. -Ne, u redu je. Sjest ćemo ovdje.
-Sjednimo samo. -U redu.
Kako je? Je li hrana dobra?
Fina je.
Drago mi je. Potrudi se malo više. Već dugo nismo bili na spoju.
Nešto me zanima.
Što je to?
Spremila sam japchae.
Idem na tečaj kuhanja.
Kad je riječ o kuhanju, možeš sama pokrenuti školu.
Želim certifikat Majstorice korejske kuhinje.
Profesionalno se baviti kuhanjem.
Stvarno? Pa to je odlično.
Ali je li tečaj dovoljan?
Da kreneš u kuharsku školu?
Škola Kulinarskog instituta je dobra. Kampus je u Kaliforniji.
Ne znam.
Školarina ne bi bila jeftina.
Nisam razmišljala toliko daleko.
Nema žurbe.
Mogu li kušati tvoj japchae?
Što? Mislim da se ne smije ovdje jesti donesena hrana.
Oprostite?
Trebao bih uslugu.
Jedna posebna osoba spremila je ovaj obrok.
Znam da je možda protivno pravilima, ali mogu li je samo malo kušati?
Inače to ne dopuštamo, pa budite brzi.
Hvala.
Dečko vam je vrlo romantičan.
Kako fino!
Najbolji japchae u mojem životu.
Da ti nabavim novi nož?
Ne. Odrezak je pomalo žilav.
Fresco želi da dođemo idući tjedan. Imaš li vremena?
-Čak i da nemam, naći ću ga. -Dobro.
Sjećaš se Hye-won s potpisivanja ugovora?
Pitala je za naš odnos.
Rekla sam da si mi bivši dečko, ali da smo i dalje dobri.
Zašto si to izmislila?
Djelovala je zainteresirano za tebe.
Ispravi to prije sljedećeg sastanka.
I nemoj više tako lagati.
Najviše od svega mrzim ljude koji lažu.
Kršenje obećanja jedna je vrsta laži.
Što?
Tajni sastanak za koji tvrdiš da se neće dogoditi.
Jeste li dobro?
Popijte vode.
Treba dobro žvakati hranu.
Dobro sam. Samo mi je ušla u dušnik.
Neki to ne smatraju sitnicom.
Za mene je to važno.
Smetaju mi čak i sitnice.
Želim se pobrinuti za tebe.
Kao i prije. To se nije promijenilo.
Moram na toalet.
U redu.
Rekla si da ga nećeš viđati?
Što se to tebe tiče?
-Baš se pravi javio. -Misliš na Tae-hui?
-Znaš da radimo na projektu. -Da.
Došao si jesti u hotel.
Baš si pravi biznismen.
A ti? Jedeš s osobom s kojom nemaš veze.
Ovdje si, Seok-ryu.
Željela sam se oprostiti.
Sa mnom?
Uzela sam vino.
Ovo je za tebe.
Ne, hvala. Ne pijem vino.
U redu je.
Onda ga pokloni dečku.
Nije mi dečko.
Oprosti.
Svatko bi pomislio da ti je to dečko.
Onda ću ga ja uzeti.
Idemo.
Znala sam da će biti zabavno, ali ne i ovako uzbudljivo.
-Što to znači? -Moj prvi „ljubavni četverokut”.
Tip djeluje jako blisko Seok-ryu.
Oprosti na onom ranije.
Nisi mogla normalno jesti zbog mene.
Nije bilo ugodno.
Muškarac ispred mene gledao je iza sebe.
Svaki njegov atom bio je posvećen drugoj.
Ali prihvaćam tvoju ispriku.
Zato što ću tako djelovati kul.
Još jednom, oprosti.
Samo trenutak.
Choi Seung-hyo ovdje.
Osjećao sam se neobično.
Tvoj japchae bio je jako fin.
Sjedili smo za stolom i objedovali.
Kao u stara vremena.
Idući ću te put počastiti nečim još boljim.
Hyeon-jun?
Neće biti idućeg puta.
Ovo je bila iznimka.
Zato sam pristala doći.
Recimo da je ovo zadnji put da smo jeli odrezak.
Idući put, zadnja tjestenina?
A onda zadnji doenjang i zadnji kimchi.
Hyeon-jun.
Ne ponašaj se tako.
Nemojmo ovako.
Seok-ryu.
Možeš li me ostaviti na najbližoj postaji?
LAVANDA JAE-SUK, IN-SUK
Sve tako brzo odgovaraju.
Jesu li napokon shvatile koji je danas dan?
Hitan slučaj!
Naručila sam smrznute rakove u ured.
Ali zaboravila sam i otišla.
Pokvarit će se. Može li ih netko staviti u hladnjak?
Bože, ne mogu pomoći! Žao mi je.
U restoranu sam s obitelji.
I ja imam planove, ne mogu ni ja.
Ako Hye-suk ne radi, može li ona?
Stvarno?
Derišta mala.
Je li topljenje leda važnije od prijateljičina rođendana?
Idem ja.
NEKRETNINE HYEREUNG
Zašto su tražile da radim ovo?
Zašto je ovo tako teško? Joj!
Bože.
Kvragu!
Sretan rođendan ti
Što se događa?
Sretan rođendan ti
Klipanice jedne!
Preplašile ste me!
Sretan rođendan, draga Hye-suk
Sretan rođendan ti
Hej! Ugasi svjećice!
Ali prvo zaželi želju!
Svašta sam rekla o vama. Žao mi je.
Iznenađenje! Iznenadila si se, zar ne?
Tako sam željela probati!
To sam samo viđala na TV-u. Ovo je prvi put!
Djetinjasto. Pokušala sam je spriječiti.
Ipak joj se sviđaju ovakve stvari.
Tko bi mislio da ćemo doživjeti dan da vidimo kako Hye-suk plače?
Znam.
Hej, ledena princezo.
Trebalo je samo 60 godina, ali srce ti se odledilo.
Zato što je previše svijeća.
Tko ih je sve ovako postavio?
Nismo brojali na korejski način, pa je jedna manje.
Stvarno?
-Što? -Tko je?
Seung-hyo.
Sretan rođendan, mama.
Rano sam otišao, pa ti nisam stigao reći.
Baš je lijepo.
-Lijepa je. Predivna. -A muž?
-Je li pripremio nešto? -Rođendani nisu ništa posebno.
Otišao je neplanirano jutros.
Ima puno posla.
-Prerežimo tortu! -Da je kušamo.
Glazura od zelenog čaja?
Ne, od divljeg pelina.
Već mi ga je dosta!
Nismo više Sestre Suk! Zašto to spominješ?
Divlji pelin dobar je za zdravlje.
Donesi tanjure, Jae-suk.
Gdje su vilice?
-Trebamo ih. -Donesi sve.
Imate li đurđice?
Zdravo.
Imate li đurđice?
Trebam đurđice.
Hvala, sine.
Gospođo Yu!
Kako ste znali gdje sam?
Rekli su mi nastavnici.
Rekli su mi da je nevjerojatno zgodan mladić na bazenu.
Pomislila sam da je riječ o duhu iz vode.
Čestitke na pobjedi na natječaju.
Hvala. Iznenadio sam se pozivom.
Kako to misliš? Zaslužio si pobjedu.
Ovo je posebno mjesto za tebe.
Doista.
Jesi li rekao Seok-ryu?
-Nisam još. -Brzo joj reci. Oduševit će se.
Neće se sjećati.
Naravno da hoće.
Prije nekoliko se dana raspitivala za rezultate.
Gospođo Yu, ovdje Seok-ryu.
Jesu li poznati rezultati Choisseungova natječaja?
Nisu još?
Oprostite na stalnim pozivima.
Jesu li sad objavljeni?
MINISTARSTVO
OBJAVE
Zašto to toliko traje?
Halo!
Jesu li objavljeni rezultati preuređenja dvorane Srednje škole Hyereung?
Da, Srednje škole Hyereung.
Ne još?
U redu, hvala.
Mislila je da ću ja doznati ranije.
Zvala me više puta.
Idem sada.
Da budeš sam na bazenu.
Moraš stvoriti novu budućnost.
I lijepo se pozdraviti s prošlošću.
Seung-hyo, sretno!
Zdravo!
Koliko god pažljiva bila,
nitko ne zna kako će izaći iz peći.
Hoće li biti savršeno oblikovana posuda?
Ili će puknuti i razbiti se?
Ne zna se dok je ne ubaciš u peć.
Seung-hyo,
moraš se spasiti od neuzvraćene ljubavi.
Ni ja te ne mogu spasiti.
Jedan je plivač plivao na 200 metara.
Uvijek je sporo ulazio u utrku.
Unatoč tome, uložio je trud da savlada problem.
Čak i ako je malo kasno,
rekao bih mu da skupi hrabrost, baš poput tog plivača.
CHOISSEUNG
Što je?
-Gdje si? -Što te briga?
Gdje si?
U tatinom restoranu. Vježbam.
Čekaj me ondje. Dolazim.
Što se događa? Zašto si došao?
S današnjeg gledišta vidim da sam imao puno prilika reći joj kako se osjećam.
-Smiješak! -I ja, dušo!
-Makni se! -U redu.
-Smiješak! -Jedan, dva, tri!
-Sada! -Makni se na tren.
Jednu zajedno. Snimite nas!
Dobro! Jedan, dva, tri.
Seung-hyo, snimi se sa Seok-ryu.
-Hajde. -Ne, u redu je.
-Hajde. Dođi. -Brzo.
Idemo!
Jedan, dva, tri!
Na dan kad smo maturirali i napokon postali odrasli ljudi.
Ne mogu gledati.
-Kamo idu ljudi ovako odjeveni? -Na spoj.
Zajednički spoj sa sportašima.
Čujem da su baš zgodni.
Onaj dan kad je sladoled bio sladak
i kad su cvale trešnje dok smo bili nezreli 20-godišnjaci.
Kamo ideš?
U SAD. Doznala sam.
Upisala sam se na Berkkeley.
Uz punu stipendiju! Super, zar ne?
Sjećaš se moje prijateljice So-yun?
Prijavila se, pa sam onda i ja.
Pogledaj!
Upala sam.
Kažu da prijatelje slijediš u Gangnam, no ja je slijedim u SAD.
Iskreno, mislila sam da će se mama protiviti.
Ali rekla mi je da odem.
Doista sam uzbuđena.
Bit će mi to prvi put u inozemstvo.
I prvi let zrakoplovom.
Nikad nisam bila ni na Jejuu. A sad idem u SAD!
Nije li to čudesno?
One noći u baru kad mi je rekla da ide u SAD.
I…
Večeras.
-Seok-ryu. -Baš sam…
Saslušaj me.
Neću više odugovlačiti.
Mislio sam pričekati,
ali to je bio izgovor dok sam glumio obzirnost.
Lagao sam sebi.
Iz straha. Bojao sam se.
Dakle…
Želim ti reći…
Ovaj ću ti to put reći.
Kad sam ti rekao da me izluđuješ…
Kad sam rekao da gubim razum zbog tebe…
Želio sam reći…
Ovaj…
Sviđaš mi se.
LJUBAV JE STVAR TRENUTKA
VEĆ ZALJUBLJENI
LJUBAV U SUSJEDSTVU
Kako ću se suočiti s njom?
Ne spava. Ne.
Ako izvučeš nož, trebaš nešto prerezati.
-Zašto danas ne nosiš majicu? -Nema ih više.
Stavila si i parfem?
Znači da tvoj odgovor traje vječno?
Seung-hyo možda to ne zna,
ali on se meni prvi svidio.
Želim ispraviti zablude o sebi.
Ne može svatko preživjeti društvene teme.
Promijenio sam strategiju.
„Zadnje” nisu upalile, pa krećem od početka.
Ne mogu ostati prijatelj Seok-ryu.
Ne zato što je žena.
Zato što je Seok-ryu.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić