SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
HJELUNG ÓVODA BAE SEOK-RYU
Ma kiesett egy fogam.
Nagyon cuki, biztos tetszeni fog a fogtündérnek.
Nyisd ki a szád!
Tessék. Rajta van.
Emlékszem minden első alkalomra Seok-ryu életében.
- Nézd! - Hú!
Ide nézz! Nem cuki?
Most mit bőgsz? Nem a te fogad!
Az enyém!
Seung-hyo!
Mikor kiesett az első foga.
Sosem érsz utol, tökfej!
Csiga vagy!
Tökfej!
Hogy mer tökfejnek nevezni?
Mindannyiótokat lehagylak, mint a szél!
Hé!
Hé, Seok-ryu!
Ez veszélyes!
Mikor először ült biciklin.
Vissza akarok menni!
Jesszus, ennek meg mi baja?
Mikor először elszökött otthonról.
Hé!
Így érzek irántad.
- Vedd el, légyszi! - Ne!
Figyelj, végzős vagyok.
Ne add nekem!
Ne érezz semmit irántam!
Oké?
Bocs.
Mikor először randizott valakivel.
Hé, mindenhova szétszórod!
Ez meg mit csinál?
Olyan régóta ismerem.
Azt hittem, mindent tudok róla.
Apa egy szállodában volt séf.
Aztán egy étteremben dolgozott.
Most egy tteokbokki vendéglője van.
Apa tteokbokkija a legjobb a világon!
Seok-ryu!
Hé, Seok-ryu!
Megyek!
6. RÉSZ AZ ELSŐ
Seok-ryu!
Hajnal óta kiabálsz.
Mi ez a sok kaja? Jó illata van.
Mi lenne? Köretek.
Vidd el Seung-hyóékhoz.
Nem viszem. Azzal a szójaszósszal csináltad, amit hoztam?
Igen. A különleges minősége kiemeli az ízeket.
Igen! Nagyon finom.
Mit tettél bele?
Főztem szardellalevest,
beletettem aprított zöldhagymát, fokhagymát, szezámolajat, szójaszószt…
Mintha értenéd.
Lehet, hogy értem.
Zöldségeket beszélsz!
Vidd át, mielőtt kihűl!
Jó.
Geun-sik!
Gyere reggelizni!
Reggelizem.
Te is kérsz?
Kösz, nem. A rizs túl nehéz reggelire.
Seok-ryu az.
Seok-ryu!
- Hye-suk néni! - Szia!
- Rég láttalak. - Tudom.
Seung-hyo megnyitója óta nem beszéltünk.
Talizzunk, míg itt vagyok!
- Jó. - Ez mi?
- Choi bácsi! - Hogyhogy ilyen korán?
Ennivalót hoztam.
Úgy látom, épp esznek.
Tökéletes időzítés! Ezt anya küldi.
Igen?
Igen, rengeteget főzött. Mindig egy tonna kaját csinál.
Mindig főz nekünk is.
Add át köszönetünket!
Igenis, uram!
Choisseung fent van?
Persze.
- Csak beköszönök neki. - Oké.
- Jó étvágyat! - Köszi.
- Menj csak! - Jó.
Miért küldött ilyen sokat?
Jó ég, sült cukkini sós garnélával!
Pácolt perilla és ecetes chilipaprika.
Hú, fűszeres páfrány!
Páfrány…
Pirítóst eszel. Ennek túl erős az illata, ugye?
Nem, semmi baj.
Egyél csak!
Jesszus, totál fogalmatlan!
Hú!
Hali, Choisseung!
A fürdőszobában van?
A szobája semmit sem változott.
Valami időgépbe kerültem?
Az időkapszula!
Biztos itt dugta el.
Ide dugta el?
Megvan!
Most fény derül a sötét múltadra.
MÁR ELMONDTAD SEOK-RYUNAK, MIT ÉRZEL, UGYE?
KIS KORUNK ÓTA ELVÁLASZTHATATLANOK VAGYUNK
Bocsi!
Nem titokban akartam elolvasni.
De te elolvastad az enyémet, és az nem volt fair.
Ezért olvastam el.
Miért dobod ki?
Elolvastad, ugye?
- El. - Poén volt.
Poén?
Régen mindig szívatni akartalak,
hogy lássam, bejön-e.
Ja! Csak poén volt, ugye?
Már megijedtem!
Azt hittem, poén lesz, de nem az.
Át kell öltöznöm. Kimennél?
Ja, persze. Bocsi. Öltözz fel!
JANG TAE-HUI
Mi volt az a levél?
Tetszettem neki? De poén volt?
Miért tervezne poént tíz évvel későbbre? Mi ez, gazdasági reform?
Letagadhatta volna, és kész.
Miért gyűrte össze és dobta ki?
Mi van? Apa még nem nyitott ki.
ROOT VENDÉGLŐ
Ez a hely sem változott semmit.
Hú, de ügyes az én kislányom!
Vajon kire ütöttél?
- Rád. - Rám?
Megkóstoljam, hogy finomat főztél-e?
Mehet?
Lássuk…
Finom?
Jó ég!
Mi az? Ilyen rossz?
Ilyen jó!
Nagyon jó! Drága kislányom, nagyon finom!
Nagyon büszke vagyok rád!
Hé, Seok-ryu!
Apa!
Mit keresel itt? Feltörted a zárat, úgy jöttél be?
Beírtam a kódot.
Nem volt itt senki?
Miért vagy így megijedve?
Attól féltél, hogy betörtek?
Innen nincs mit elvinni.
Nem, csak megijedtem, mert nyitva volt az ajtó.
Miért nem szóltál, hogy jössz?
Apa, emlékszel még?
Kis koromban sokat voltam itt.
Gyakorlatilag itt laktál.
Mindig a konyhában voltál, láb alatt.
Igen.
Régen egy szállodában dolgoztál, aztán meg egy nagy étteremben is.
De az volt a legjobb, mikor idejöttél.
A szállodában volt rajtad
egy olyan magas sapka, amit csak képeken láttam.
De sosem láttalak dolgozni.
Az étteremben sokan voltak.
De imádtam, hogy ide bármikor jöhetek.
Fura, de most is emlékszem, milyen érzés volt.
A kés kopogása a vágódeszkán.
A készülő ételekből áradó meleg.
A vendégek nyüzsgése.
Hátulról figyeltelek.
És a legfinomabb tteokbokkit a világon.
Örülök neki.
- Apa! - Igen?
Mi lenne…
ha én is szakács lennék, mint te?
Mit beszélsz?
Még jó, hogy nem vagy az!
Miért?
Azért taníttattalak,
hogy ne a forró tűzhely mellett kelljen robotolnod.
Az ilyen munkát bízd csak rám!
- Seok-ryu! - Igen?
Kérsz egy kis tteokbokkit?
Naná!
Jól van.
Mindjárt hozom.
CSHUNGVU NAPILAP
Várjon meg!
Jó ég, köszönöm!
Becsuktam volna, ha tudom, hogy te vagy az.
Azzal ártottál volna az értékelésednek.
Yeon-du jobban van?
Igen. Hazaengedték. Ma már ment oviba.
Hála az égnek!
A gyerekek mindig lebetegszenek évszakváltáskor.
Hogy a szüleik aggódjanak.
Át tudnál helyezni máshova?
- Tessék? - Tudom, sok könnyítést kaptam.
De nélkülem is meglesz a közéleti rovat.
A lányomnak most nagyobb szüksége van rám.
Én három gyerek mellett végzem ezt a munkát.
Tudom. És minden elismerésem.
Nem dicsekedni akartam.
De biztos elmentem volna, ha a férjem nem szabadúszó.
Biztos nehéz egyedül felnevelni.
De gyorsan felnőnek.
Gondold át még egyszer!
És ha utána is menni akarsz, nem akadályozom meg.
BAE HÁZI SÉFMESTER
Tudjátok, hogy Amerikában
húslevest szokás enni, ha betegeskedünk?
Gondolom, azért, mert olyan jólesik, és felmelegít belülről.
Koreának is van saját húslevese.
Ma ezt készítjük el.
A samgyejukot.
A hozzávalókat itt láthatjátok.
Kezdjük a csirkével!
Ma már volt egy fontos prezentációm,
szóval el tudjátok képzelni, milyen húzós napom van.
Ezért akartam megjutalmazni megfáradt lelkemet,
nemcsak az étellel, hanem a főzéssel is.
Mert nekem a főzés egy rendkívül megnyugtató rituálé.
Mikor főzök,
teljesen megnyugszom és kiengedek.
Ha nincs stressz, teljesen önmagam vagyok.
- Szia, Seok-ryu! Ezer éve nem láttalak! - Szia!
- Nem köszönsz? - Miért? Mindennap látom.
- Levették a gipszet? - Le.
Köszönjük szépen a múltkori szójaszószt!
Egyszerűen mennyei! Az egész család imádja.
Szólj, ha kértek még.
Van időd egy teára?
Teára?
A munkát kell megbeszélnünk. Miért hívod be?
Át kell néznünk a Frescót.
Hogy mi legyen az irány és a menetrend.
Oké.
Amúgy sem érek rá.
Gondolom, sok dolgotok van. Menj csak!
Ne haragudj, Seok-ryu! Fussunk össze máskor!
Berágott, hogy azt mondtam, béküljenek ki.
És nemkívánatos személy lettem.
Tetszem? Ja, persze.
Hagyjuk! Nem érdekel a levél sem!
De miért?
Még mindig összevissza kérdezel, kontextus nélkül.
Így nem értem.
Mondd, miért akarsz velem dolgozni?
Jó lehetőségnek tűnt. És gondoltam, egy próbát megér.
Milyen kiszámítható!
Mit vártál?
SEOK-RYU FÁJA
Nem is tudom. Valami őszintébbet.
Tudom, most csak kifogás voltam.
Egész úton hallgattál,
de Seok-ryu előtt direkt mondtad, hogy dolgunk van.
Sajnálom, ha így tűnt.
Ha már így alakult, miért nem használod ki?
- Tessék? - Használd ki, hogy itt vagyok!
Jó lesz. Én randizhatok veled,
te meg szembesülsz az érzéseiddel.
Azt akarod, hogy elzavarjalak?
Ugyan!
Szerintem Seok-ryu cuki.
Persze te cukibb vagy.
Nem lóghatnék még a két cukisággal?
Engem piszkálhatsz nyugodtan,
de neki ne mondj semmit!
Szerintem már elmondtál neki valami fontosat.
Mit?
De valamit kihagytál.
Elhívom ebédelni később.
Mit mondtam neki?
Mit akarsz mondani neki?
Nem mondom meg.
Mit mondtam?
- Ha elmondom, bevesztek? - Tae-hui!
Imádom, ha a nevemet mondod.
Mit mondtam?
Mit fogsz mondani neki?
Gyorsíts és tartsd az utazósebességet!
Felveszem az utazósebességet.
Kíváncsi voltam, mit csinálsz a folyónál.
Ki gondolta volna, hogy egy hajón leszel?
Átmentem az írásbelin, most gyakorolnom kell a gyakorlati vizsgára.
Te leszel a föld, a levegő és a víz úrnője.
Mi következik? Könnyű légijármű pilóta jogsi?
A következő…
- A Déli-sark. - Micsoda?
Van egy mentős, akit odahelyeztek egy kutatóállomásra.
Ez a jogsi plusz pontokat ér.
Hú, ez annyira jellemző!
Gyerekként pocsolyákban, sárban, friss betonon jártál,
mindig olyan utakon, ahol senki más.
Végre felderítetlen területre léphetsz.
Ugyan!
Ne igyunk előre a medve bőrére!
Iratok, interjúk, személyiség- és alkalmassági tesztek.
Még messze van a cél.
Én vagyok az, akinek még messze van a cél.
Tessék?
Beiratkoztam egy főzőtanfolyamra.
Bakker!
Alaposan végiggondoltam.
Azt hiszem, ezt szeretném.
Nem, tudom. Ezt szeretném.
Régebben azt hittem, tanulni szeretsz.
De tévedtem.
De csak a sok dicséret és figyelem tetszett, amit a jó tanulásért kaptál.
Pedáloztál, mint az őrült.
Mostanában brutálisan őszinte vagy.
Igen, de…
Imádtál főzni.
Tiszta és önzetlen szenvedéllyel.
Tudhattam volna, hogy erre szánt az ég, mikor tökéletes dalgonát csináltál.
- Most fel akarsz vidítani? - Persze.
Ünnepeljük meg!
Hívjuk át Seung-hyót, és csapjunk bulit!
Ne!
Halló?
Seung-hyo!
- Ne már! - Várj!
Képzeld, Seok-ryu ma beiratkozott egy főzőtanfolyamra.
Beiratkozott egy főzőtanfolyamra?
Aha…
Ha már így áll a dolog, ünnepeljük meg este egy bulival!
Nem jó. Más programom van.
Tényleg? Oké.
Akkor gyere utána! Majd megírom, hol vagyunk.
Szia!
Miért mondja, hogy nem tud jönni?
Mi az, nem ismered?
Mindig ezt mondja, aztán mégis jön.
De ma tényleg nem fog jönni.
Mi van?
Megint összevesztetek?
Choi úr?
Örülök, hogy összefutottunk a városban.
Én is. Hazafelé?
Nem, igazából inni akartam egyet. Nem tart velem?
Hát…
Itt lakom.
Jung Mo-eum szomszédja?
Igen, én is nemrég tudtam meg.
Ne haragudjon rá, ha hangoskodik.
Jó ember.
Tudom.
De lelkifurdalásom van, hogy elrángattam ide.
A körülmények hozták így.
Apu!
Yeon-du!
Kislányom, régóta vársz?
Aha.
Ő a kislányom.
Köszönj szépen, Yeon-du!
Helló, Kang Yeon-du vagyok!
Te ki vagy?
Choi Seung-hyo.
Én…
apukád…
jó szomszédja vagyok.
Elnézést!
Biztos nem turmixot akart inni.
De, pontosan erre vágytam.
Jó sok jéggel.
Nem ittam alkoholt, de úgy érzem, mintha kezdenék berúgni.
Lehet, hogy a környék teszi?
Sosem jártam itt, de úgy érzem, ezer éve itt lakom.
Furcsán megnyugtató.
És felvillanyozó.
Tudom, milyen érzés. Tényleg ilyen ez a hely.
Jól beilleszkedett.
Hála a kedves jó szomszédomnak.
Megkérdezhetem, miért akart inni ma este?
- Tessék? - Hát…
Azt hiszem, ez foglalkozási ártalom.
Fürkészem az emberek arcát.
Folyton kérdezek, ha valami érdekel.
Biztos ezért utálják sokan az újságírókat.
Hát, úgy látom, már tudja.
Persze.
De az ellenkezője is megy.
Jól tudok hallgatni. Nem foglalok állást. És garantálom a névtelenséget.
Csak gondoltam, hátha tudok segíteni.
A barátom miatt, nem miattam.
Van valaki, akiért még régen odavolt.
És azt hitte, hogy már elmúltak az érzései.
De megint találkoztak, és összezavarodott.
Érthető.
Nem tudja, mit csináljon, ezért folyton kerüli a nőt.
Ez most elég nehéz neki.
Valamiért nem lehetnek együtt?
Mert például a nőnek van valakije?
A nő valaki másba szerelmes. Majdnem hozzá is ment.
Viszont momentán szingli, nem?
És ez a nő
tudja, mit érez iránta a barátja?
Nem.
És nem is akarja, hogy megtudja.
Sosem vallotta be neki.
Miért?
Mindig együtt voltak,
és nem tudta, mit is érez valójában.
Utána meg…
nem akarta elrontani a barátságukat.
És mikor elmondta volna…
rossz volt az időzítés.
És most már…
megpróbálni sem meri.
Rosszul is volt egy ideig emiatt.
Hányingere lett és szédült.
Most már végre lenyugodott,
de nem akar visszatérni a múltba.
Nem csoda, hogy nem jött el ma.
Nagyon kíváncsi vagyok. Hogy fogok kivárni tíz évet?
Na jó. Lássuk!
Ez kinek a levele?
Biztos Seung-hyóé.
Tudtam!
Csak mondd el neki, hogy tetszik!
Miért nehezíti meg a saját dolgát?
Esküszöm…
Jesszus, mennyire száni!
Totál fogalmatlan, mint mindig.
Maga is hallotta ezt a furcsa zajt?
Nem.
Nem tudom.
Képzelődtem?
Akkor a barátja továbbra is úgy tesz,
mintha nem tetszene neki a nő,
és eltaszítja magától?
Azt mondta, egyelőre megpróbálja.
Ha az én barátom lenne,
mesélnék neki egy úszóról, akit ismerek.
Volt egyszer egy sportoló a 200 méteres számban,
aki mindig beragadt a rajtnál.
De fáradhatatlan erőfeszítéssel kiküszöbölte.
Bár kissé elkésett vele,
azt mondanám, szedje össze a bátorságát, úgy, ahogy az az úszó.
Ébresztő!
Hallod? Ébresztő!
Fent vagyok.
Korábban kelhetnél, hogy elkészülj. Menned kell dolgozni.
Még nem tudunk nyugdíjba menni.
Megengedheted magadnak, hogy lustálkodj?
Jól van, hagyd már abba!
Mit?
Egész éjjel nem aludtam a sok pénz miatt, amit elment.
Miért hánytorgatod fel ezeket a régi dolgokat?
Régi? Még mindig minden ugyanaz!
Mikor jöttél haza az éjjel? Arra ébredtem, hogy mellettem alszol.
Mondtam. Temetésen voltam.
Ja, temetésen voltál a múltkor is, meg azelőtt is.
Csak mindenfelé szórod a pénzt.
Ezért utálok hazajönni!
Mi? Nehogy még te merj kiabálni!
Mindegy.
Látod? Menekülsz, mert nem tudsz mit mondani!
- Nem végeztem! Gyere haza korán! - Osztálytalálkozóm van!
Megint?
Hülyéskedsz?
Ilyen nincs…
Miért nincs fedezet?
Ez valami új telefonos csalás?
A félreértés elkerülése végett mondom. Csak erre kell mennem.
Itt van nem messze a főzőtanfolyam.
Nem mondtam semmit.
Koreai ételmester oklevelet szeretnék szerezni.
Még ne mondd a szüleimnek!
Nem mondom.
Ma van az első óra.
Megnéztem a kurzustervet. Van egy írásbeli és egy gyakorlati vizsga.
Ha a tanfolyamnak vége, hazavihetem azt, amit…
Megbeszélésem van.
Mentem.
Ez meg mi volt?
Ő erősködött, hogy találjam meg az álmom.
KOREAI ÉTELMESTER
MIT CSINÁLNAK A KOREAI ÉTELMESTEREK?
A marha és a deodeok guszta.
Miért zártad be az ablakot?
Mit csinálsz itt?
Te mit csinálsz?
Tessék?
- Ennyi az idő? Menjünk a megbeszélésre! - Az nem oklevélhez kell?
Miért nézted meg?
Na-yun, küldd Hyeong-chant és Jeong-mint a tárgyalóba!
Főzni tanulsz? Koreai ételeket?
A nyugati konyha jobb.
HJELUNG FŐZŐISKOLA
Köszöntöm önöket a koreai ételmester tanfolyamon!
Jó napot!
- Jó napot! - Üdv!
Ez az első óránk együtt.
Az első mindig emlékezetes és izgalmas.
Éppen ezért igyekezni fogok,
hogy nagyon húsba vágó és emlékezetes első élmény legyen.
Ma a késkezelés alapjait tanuljuk meg.
Először az alapvető technikákat.
Utána retket, répát és más zöldségeket fognak szeletelni.
Jól van, vegyék kézbe a kést, ami ott van önök előtt!
Jól van.
Először tegyék a pultra a csúszásgátló alátétet,
majd arra rá a vágódeszkát!
Mindig ügyeljenek arra, hogy a kést éléve kifelé tegyék le,
nehogy megvágják magukat!
Nagyon jó.
Most julienne-re vágjuk a retket.
Először meghámozzuk.
Jó. Utána kb. 2 mm vastag szeletekre vágjuk.
Omlett készítésekor eltávolítjuk a jégzsinórt a sárgájából.
Aztán szűrőn átszűrjük a fehérjét.
Habverővel simára verjük.
Ezután kis láng felett vékonyan bekenjük olajjal a serpenyőt.
Hahó, Choi úr!
- Ide! - Üljön ide!
Mindenki jól van?
Egyáltalán nem.
Az építkezések nagyon problémásak.
Szuper volt, mikor magával dolgoztunk.
Hogyhogy? Utáltak, mert szigorú vagyok.
Inkább szigorú legyen valaki.
Ezek nem értenek semmihez, és visszaélnek a hatalmukkal.
Szörnyű rossz nekik dolgozni.
Ugyan! Maga nem az a típus, akit ugráltatni szokott a megrendelő.
Várjunk! Most gúnyolódik?
Hát, készüljön fel!
Ma este piával fogom büntetni!
Kocsival vagyok. Nem lehet.
Hívjon bérsofőrt!
Hölgyem, hozna egy üdítőt és még egy poharat?
Máris!
Cserébe meghívom magukat ma este.
Micsoda? Tényleg?
Oké!
Akkor pia helyett
inkább hússal büntetem meg!
- Nyissa ki szépen! - Jaj!
Nem jó?
Mi ez? Nagyon finom.
Eléggé ínyenc vagyok.
Az itteni hús nem olyan, mint a többi helyen.
Nagyon szaftos!
Tudjátok, mi a főnök mondása.
„Olajozzuk meg a kerekeket ízletes hússal,
hogy jól menjen a munka.”
- Hurrá! - Igen!
Nagyon jó!
Szerintem ez nem lesz elég.
Elnézést, hozna még császárhúst és oldalast?
És marhaszegyet is!
Nahát, ez mi?
Mi ez? Tessék!
Köszönöm szépen.
- Jó étvágyat! - Köszönöm.
Nem igaz, hogy nem ivott egy kortyot sem!
Nagyon makacs!
Elnézést, még dolgoznom kell.
Berúgtak, most már ne igyanak többet!
Menjenek haza, oké?
Na, ne nyaggasson már!
Legközelebb hagyja otthon a kocsit, jöjjön gyalog!
Így.
Értettem!
Jól van, viszlát!
- Jaj nekem! - Főnök! Erre!
Fiatalon pont olyan voltam, mint maga!
- Viszlát! Minden jót! - Viszlát!
Köszönjük a vacsorát!
- Nincs mit. Jó éjt! - Jó éjt!
- Édes, de helyes vagy! - Igen?
Ott van?
Nem jössz fel?
Hol lakik?
Anya, ne menj el!
Seung-hyo?
Mit keresel itt?
Köszönöm.
Nincs mit.
Elnézést, hogy így beállítottam.
Ja, a frászt hoztad rám!
Miért ültél a házunk előtt ilyenkor?
Nem tudtam, mit csináljak és agyaltam.
Micsoda?
Megmondom őszintén, láttam magukat.
Valami nővel volt.
És ezt találta ki?
Hát igen.
Akkor megnyugszom.
Istenem…
Szégyellem, hogy így kellett látnod.
Tudom, pofátlanság, hogy erre kérlek…
de egyelőre ne szólj a feleségemnek, jó?
És Seok-ryunak se.
Nagy balhé lesz, ha megtudja.
Igen…
- Itt jó? - Lejjebb!
- Lejjebb? - Aha.
Hogy látsszon innen.
- Így jó. - Igen.
Ki az?
Ez most komoly?
Chantto Baegi
Nem ismered Lee Chan-wont?
Nem régóta vagyok Koreában.
- De elég helyes. - Nem csak helyes.
Komolyan, ez az egy poszter teljesen feldobja a helyet!
A látásom is javul!
Most már konkrétan bálványozza.
- Halleluja! - Igen!
Irgalmas Buddha!
Értem.
Ez a darab papír sokkal jobb, mint a férjem.
- Naná! - Miért?
- Már megint veszekedtetek? - Aha.
Csak akkor veszekedj, ha van esély, hogy megjavul.
Mit várjak attól, aki soha nem mosogat el maga után?
Napi háromszor eszik otthon?
- Igen! - Jó ég!
- Háromszor? - Bizony.
- Jesszus! - Igen!
Mondom neki, menjünk el enni. Erre ő: „Utálom az MSG szagát.”
Tudjátok, mennyi MSG-t teszek a levesébe?
Mázlija, hogy nem patkányméreg!
Tudom!
A férjeknek fogalmuk sincs.
Tényleg nincs.
Nem teszel bele eleget?
Egy csomót beleteszek!
Tényleg?
Jaj, annyira irigylem Hye-sukot!
Engem? Miért?
Mind a ketten teszitek a dolgotokat. Külön éltek és tök jól kezelitek.
Annyira menő!
- Az. - Fogadom, nem is szoktatok veszekedni.
Tényleg nem szoktunk.
Az ő családja egy egész más világ.
Mostanában szinte nem is látom a férjemet.
- Miért? - Nem tudom.
Nem tudom. Ki tudja, mit csinál?
Mindig hajnalban jár haza.
Micsoda? Hajnalban?
Egész éjjel kimarad!
Mi-suk, egyes férfiak csak pirkadatkor mennek haza.
- Hát ez elég nagy baj! - Az hát!
Nem kell ilyen komolyan venni. Hagyjuk! Nem azért.
- Dolga van… - Milyen dolga?
Temetés, osztálytalálkozó, mi még?
- Azok a legjobb kifogások. - Igen!
Istenem!
Mi-suk, jobb lesz, ha vigyázol!
Lehet, hogy szeretője van!
Mit beszélsz?
- Jaj! Mi bajod? - Jól vagy?
- Minden csupa kávé! - Ne már!
Hány temetésre ment? Egy, kettő, három…
Három temetésre ment.
Törölt le a szád!
Ne, várj!
- Ez törlőrongy? - Ruha.
Nem büdi. Töröld le!
Tényleg. Szabadságra mentetek?
Tessék?
Napok óta zárva vagytok.
Micsoda?
Nézd meg gyorsan! Oké?
Mit csináljunk?
GYORSKÖLCSÖN MEGÚJULÓ HITEL
Jó estét!
Üdv!
Várjon!
Van itt még egy szék! Nem ül le?
Köszönöm.
Nincs mit. Nem az én helyem volt.
Elnézést,
nem szokásom beleszólni.
De megint otthon hagyta Yeon-dut egyedül.
Yeon-du…
ottalvós ovis táborban van.
Értem.
- Táborban van. - Igen.
Elnézést!
Semmi baj.
De…
elég későn vacsorázik.
Igen.
Hívásunk volt, és keresnünk kellett egy kórházat.
Nem vették fel a beteget?
Nem.
Biztos tudja.
Sok a beteg, és kevés az egészségügyi személyzet.
Ez a jelenlegi helyzet.
És mi lett a beteggel?
Elintéztem, hogy felvegyék és megvizsgálják.
Ez jó hír.
Maga tényleg nem semmi.
Tessék?
Mire megy ki ez?
Valami „szeresd az ellenséged” izé?
Dehogy. Tudja, hogyan mondjon őszinte kritikát kedvesen.
Remélem, továbbra is vigyázni fog Yeon-dura.
Mondja neki, hogy adjon még egy esélyt!
Ha rosszat mondott rólam neki, legyen szíves, vonja vissza!
Nem csináltam semmi ilyet.
Akkor jó.
Egyébként…
Ha megkérdezhetem,
van Yeon-dunak más rokona?
Az anyja nagyon messze van.
Szerintem maga nagyon jó apa.
Én?
Igen.
Jól felnevelte a lányát.
Látja, milyen okos és aranyos.
Ugye?
Aranyos, nem?
Ő a legdrágább nekem a világon.
Mindenről lemondanék érte.
Mindenről.
Ne mondjon le semmiről!
Apukám kis koromban meghalt.
Szóval tudom, milyen.
De ha anya lemondott miattam valamiről,
azt utáltam a legjobban.
Csak mondom.
Akkor néha elmehetek játszani Yeon-duval?
Persze,
ha neki is van kedve hozzá.
Tényleg?
Köszönöm! Megmondaná, mit szeret?
Szeretném lekenyerezni.
- Hogy mit szeret Yeon-du? - Igen.
Régen szerette a szellemeket és zombikat.
Micsoda? Kezd összeakadni a nyelve…
A jó artikuláció nem követelmény a híradósoknál?
Az űrlényeket. Az űrlényeket szereti.
Dan-ho?
Általában mennyit iszol?
Tessék?
Egy doboz sört.
Mást mond, mint amit csinál.
Jesszus.
Dan-ho! Mit csináljak?
Jesszus!
Egy részegnek segítek hazajutni.
Ez már szolgálaton kívüli munka.
Ha nem Yeon-du apja lennél, ott hagytalak volna.
Dan-ho, szerintem nem kéne innod egy darabig.
Csak maradj a fenyőrügyüdítőnél! Érted?
Biztos nem fog megfagyni, ugye?
Megőrültél?
Így kell bánni valakivel egy nehéz napi munka után?
Nehéz munka? Dolgozni voltál?
Hol csavarogtál, miután bezártál?
Mi a fenét művelsz?
Megújuló hitelt kérvényeztél?
Előleget vettél fel?
Hé, van szemed! Ezt nézd meg!
A babcsíra akciós volt, 1500 vonért.
A császárhús 9900 von.
A gázszámla 3180 von!
A legkisebb kiadásokat is vezetem, mióta összehúztuk a nadrágszíjat.
Hogy vagy képes erre?
Hogy tudtad megint elszúrni?
Megjöttem!
- Mi a baj, anya? - Már nem bírom elviselni apátokat.
Elegem van!
Mi a baj? Apa, mi történt?
Semmi.
Zárj be és menj el valahova aludni!
Kifolyik a kezedből a pénz!
Mondd meg, miért!
Kezes vagy valaki hitelénél?
Nem.
Várjunk…
Eljátszottad?
Nem, semmi ilyesmi.
Akkor…
- Szeretőd van? - Szívem!
Ennyire nem bízol bennem?
Hogy bízzak benned, ha így viselkedsz?
Hogy mondhatsz ilyet…
Miért szégyenítesz meg állandóan?
Nem volt választásom…
Nem tehettem mást! Muszáj volt.
Apa, mi van? Mi történt?
Volt egy baleset.
Elnézést, uram!
Igen?
Mi a gond?
Van valami az ételben.
Szerintem hajszál. Nézze meg!
Az nem lehet.
- Bocsánat! - Ez komoly?
Megégette?
Mutasd! Miért nem vigyáz jobban?
- Elnézést! Menjünk a kórházba! - Eresszen el!
Csak aggódom, hogy megsérült!
Persze hogy megsérültem!
Megsérültem és az órám…
Megállt az órám.
- Órája? - Ne már!
Az óra… Elnézést!
Egy bocsánatkéréssel akarja elintézni?
Ez az óra 30 millió vonba kerül!
Tényleg?
Nem. Sokkal többe, uram.
Azt hiszi, egy ilyen órához elég, hogy van pénze?
Ehhez törzsvásárlói státuszt kell elérni,
úgy, hogy több dolgot vesz a cégtől.
Ez egy exkluzív luxusmárka.
Vagyis…
még ha eladnám a vendéglőjét, az se fedezné az árát.
Ne nyúljon hozzá!
Jó, értem.
Akkor kifizetem a javítást.
Ja, kinyírja a drága órámat, és a javítást akarja fizetni.
Az a helyzet ezzel az órával,
hogy nem egész egy hete vette.
Totál vadiúj.
Akkor mit…
Fizesse ki az árát, vagy beperlem!
- Hihetetlen. - Jaj!
Uram…
SOFŐRSZOLGÁLAT
Rendelés érkezett. Menjen az utasfelvételi pontra.
Uram, ön hívott bérsofőrt?
Igen.
Elnézést!
Erre tessék!
Uram, megérkeztünk a helyre, ahova kérte a fuvart.
Uram, megérkeztünk.
Uram!
- Édes, de helyes vagy! - Igen?
- Hol a kocsija? - A kocsim? Itt van?
Ott van!
Nem jössz fel?
- Hol lakik? - Otthon?
Asszonyom, megérkeztünk.
Tessék, a kulcsa.
Ne is lássalak!
Minden jót, hölgyem!
Halló, én vagyok.
Most fizettem be 20 millió vont.
Fogadja el ezt egyelőre!
Megpróbálom összeszedni a többit.
Csak adjon még pár napot!
És kivetted a számlánkról a pénzt, hogy kifizesd őket?
Kölcsönt vettél fel,
és sofőrként dolgoztál?
Egyedül akartad megoldani…
Hülye vagy?
Teljesen elment az eszed?
Egy idiótának tartasz.
Lenézel, mert nem értek semmihez.
Ugyan mikor?
Hát állandóan.
Mindig a pénz a gond a nálam.
Semmi másról nem beszélsz velem.
De elmondom ezt az egészet,
mit gondoltál volna rólam?
Mi van, ha beperelnek, és be kell zárnom?
Ha elveszíteném még ezt a kicsi bevételt is,
ami most van,
akkor mi lennék?
Az egyetlen, amit tudok…
Semmit sem tudok, csak tteokbokkit főzni.
És ha még azt sem, akkor mi vagyok?
Mi? Mi hasznom van a családnak?
Nincs semmim az égvilágon.
Apa…
Mindent megteszek, hogy visszafizessem a pénzt!
Ki kérte ezt tőled?
- Ez most nem fontos… - Kérlek, Mi-suk, hagyd már abba!
Nekem is fáj, ha megütnek, tudod?
Érted? Nekem is fáj.
Majd jövök.
Anya!
Apa!
Figyelj, miért…
Jól vagy?
Apa!
Jól vagyok.
Semmi bajom.
Ezt mindig te csináltad, mikor kicsi voltam.
Most én csinálom neked.
Jól felnőttem, igaz?
Bocsáss meg, Seok-ryu!
Miért kérsz bocsánatot?
Ők a rosszfiúk.
Menjünk el a zsarukhoz!
Nehogy már kifizesd a teljes árát!
Nem jelenthetjük fel őket.
Bezárathatják a boltot az élelmiszer- biztonsági törvény megsértéséért.
Miféle apa vagyok én, mi?
Van egy gyönyörű lányom,
de sosem vettem neked egy szép ruhát.
Zsebpénzt se tudtam küldeni, mikor külföldön tanultál.
És még most is…
a pénz miatt kell aggódnod.
Annak semmi köze a pénzhez. A szeretet dönti el.
Na és én? Munkanélküli vagyok.
Én meg miféle gyerek vagyok?
Mit beszélsz?
Figyelj! Te…
mindig tökéletes gyerek leszel.
Nem kell megújítani és nem lehet lemondani.
Mindig is a lányom leszel, érted?
Veled ugyanez a helyzet.
Bae Geun-sik mindig az apukám lesz.
ZSAROLÁS RENDŐRSÉG
ROSSZFIÚK
Nem jelenthetjük fel őket.
Bezárathatják a boltot az élelmiszer- biztonsági törvény megsértéséért.
A francba, se ezt nem lehet, se azt!
Megőrülök!
„Halleves, haj, karóra.”
Bár lenne kameránk a boltban…
Térfigyelő kamera!
BEST RUHATISZÍTÓ
Jó napot!
Szia, Seok-ryu!
- Ruhát hoztál? - Nem.
Megnézhetném a biztonsági kamera felvételeit?
- Te is látni akarod? - Más is kérte?
Seung-hyo már elvitte.
Mi folyik itt?
BAE SEOK-RYU
- Te vagy a Root Étterem tulajának a fia? - Igen.
Gyógyul a kezeden az égés?
Dehogy gyógyul.
Előbb rendezzük le az óra ügyét. Ezt majd utána.
Oké.
Először is, vegyétek el a többi pénzt.
Apád azt mondta, nem tudja összeszedni.
Biztos sokat dolgoztál érte.
Elnézést, de mielőtt elvennéd,
láthatnám az órát, amit apám tönkretett?
Az órát? Miért?
Ha már kifizetjük a teljes árát,
legalább látni szeretném,
hogy néz ki gy ilyen drága óra.
Azt elhiszem.
Ja, oké.
Úgyse lesz pénze egy ilyenre soha.
Szóval ez az az óra! Azta!
Ez egy Audemar Constantine Philip Mills.
Biztos hallott már róla.
Persze. Az egyik legdrágább luxusóra a világon.
Hú…
Nekem is ilyen van.
Mi?
Milyen érdekes.
Nemrég kaptam egy díjat.
Az óra gyártója szponzorálta, és adott egyet ajándékba.
Ez egy új modell, most jött ki.
A sorozatszáma 245D-vel kezdődik.
De… ezé nem.
Ezé 215D-vel.
- Az más? - Nem tudom.
Ez a kronográf durva kidolgozású.
A kék óralap miért ilyen fakó?
A rozsdamentes acél eredetileg csiszolt felületű.
Ez miért ilyen fényes?
Jesszus! Ez csak egy gagyi koppintás!
Honnan szedtétek?
Honnan tudod?
Tudjátok, ez hol van?
Jó lenne, ha ki tudnánk nagyítani egy kicsit.
Igen. Pont így.
Hé, mi ez? Ki vagy te?
Nézzük csak tovább! Jobb lesz.
Oké.
Értem. Szóval így?
Azta!
A te hajszáladat tettétek bele a levesbe.
Odahívtátok a tulajt,
és szándékosan ráöntöttétek a levest az órára.
Azta!
Biztos sokat gyakoroltátok.
És?
A videó nem bizonyítja, hogy mi tettük bele az ételbe.
Ja.
Mindent felvettünk. A hajat meg a tönkretett órát is!
Bizonyíték?
Jó, hogy mondod.
Látjátok a dátumot a felvételen? Az idő 11:59.
Nézzétek csak!
Vagyis mikor bementetek, már elmúlt dél.
Akkor a tönkrement órád miért 11:45-kor állt meg?
Vajon miért?
Miért nem nézted meg?
Pofa be!
Helló! Bocs a késésért!
Mi tartott ilyen sokáig?
Ez meg ki?
Vele dolgozol?
Hadd mutatkozzam be!
Kang Dan-ho a Cshungvu Napilaptól.
CSHUNGVU NAPILAP
Vártam már, hogy találkozzunk.
Kaptam egy fülest.
Hogyhogy ilyen jó a felvétel minősége?
Már sok ruhát elloptak a tisztítóból.
Ezért a legjobb kamerát szereltették fel.
De ez nem lényeges.
A kép alapján próbáltam beazonosítani őket.
Értem.
Azt mondták, van egy NerTube-csatornájuk, 100 000 követővel.
De ez nem igaz.
Tessék. Egy üres csatornájuk van 30 követővel.
Csalinak használják a zsaroláshoz.
Igen, biztos, hogy másokat is átvertek már így.
Szerintem is.
Valószínűleg idősebbek…
Nem ismerik a NerTube-ot…
Kisvállalkozók.
Mit művel? Hé!
Látod? Tudtam!
Az sem igaz, hogy megégett a kezed.
A tulaj kezére is rálöttyent, de neki semmi baja.
Utánanéztem. Voltak hasonló esetek a közelben.
Gusztustalan módon a kicsi és gyenge
cégekre utaznak, mert a nagy láncoknál esélyük sincs.
Hallottam, legutóbb egy gomtang étteremben állt meg egy óra.
Még mindig érzem az ököruszályleves illatát a szíján.
Asszonyom!
Igen, Seung-hyo?
Elnézést, most már Choi elnök úrnak kéne szólítanom, ugye?
Köszönjük a kivetítőt!
Felvette az arcukat a kamera, ugye?
Persze!
Megszívtuk.
Dan-ho!
Várj meg!
- Majd hívj! - Oké!
Eressz!
Hogyhogy ilyen gyors?
Hogy lesz ebből sztori csigatempóban?
Jesszus!
Vigyázz!
Jól vagy? Hé!
Hahó!
A francba!
Hé!
Hogy merted ezt művelni apámmal?
Te meg ki a franc vagy?
Bakker!
Hé, jól van a fejed?
- Megsérültél? - Jól vagyok. Semmi bajom.
Vérzik az orrod…
Az a rohadék!
Nem miatta!
Kicsit túlhajtottam magam. Fáradt vagyok.
Tedd rá ezt az orrodra!
De véres lesz! Biztos drága volt!
Na és aztán?
Miért jöttél ide? Ez nem játék!
És te? Most vették le a gipszet rólad,
de már Bruce Leenek képzeled magad.
Ne már!
Jaj!
- Te nyúltad le apám pénzét, rohadék? - Aha, ő volt.
Védd meg a család becsületét, állj bosszút!
Ne! Szerintem ez valami félreértés!
Nyírd ki!
Micsoda?
Elkaptátok őket?
Jó, máris megyek.
Igen, indulok.
Ki volt az? Mit mondott?
Elkapták a srácokat, akik megzsaroltak.
Hivatásos csalók.
Szívem, bemegyek a rendőrségre.
Mit csinálsz?
Ezt most miért kaptam?
Fáj? Mi?
Többet érdemelsz!
Szívem…
Hogy is mondtad?
Csak tteokbokkit?
Az egyetlen, amit tudok…
Semmit sem tudok, csak tteokbokkit főzni.
És ha még azt sem, akkor mi vagyok?
Mi? Mi hasznom van a családnak?
Nincs semmim a világon.
Nem tudod, milyen különleges a tteokbokki?
Évtizedek óta állsz a tűzhelynél.
A gyerekeink azon a csodás ételen nőttek fel.
Hogyhogy „csak tteokbokki”?
Hogy mondhatsz ilyet?
Mi-suk…
Nincs semmid a világon?
És mi?
Harmincasok vagyunk.
Nem, ti vagyok a mindenem.
De túl jók vagytok hozzám képest.
Nem is vágyom semmi nagy dologra.
Csak arra, hogy gondoskodjak a családról, és boldoggá tegyelek titeket.
De olyan nehéz!
Miért ilyen nehéz normális életet élni?
Ez a legnagyobb álom az életben.
A legfontosabb és legértékesebb álom.
De tudod, hogy az álmok valóra válnak, nem?
Mi-suk, bocsáss meg!
És köszönöm!
Gyere ide!
Ha visszakapod, semmi baj.
Hagyd abba a sírást!
Menjünk a rendőrségre!
Te is jössz?
Persze. Ezentúl mindenhova csak együtt megyünk.
Piknikezni és virágokat nézni a szép napokon.
Ha megbetegszünk, a kórházba.
Akár a mennybe, akár a pokolba,
vagy bárhova is küld minket az ég,
együtt megyünk a túlvilágra is.
Mert a feleséged vagyok.
Egy család vagyunk.
Jó. Menjünk együtt!
- Jó. Menjünk! - Várj!
Ezt is viszem. Kinyírom a rohadékokat!
- Szívem! - Mi van?
Te is börtönbe kerülsz.
És nem jössz velem?
Szívem, szeretlek.
- De hadd hozzam! - Nincs idő! Menjünk!
HJELUNGI RENDŐRKAPITÁNYSÁG
Apa már jön.
Jól van.
Ezt kitisztíttatom és visszaadom.
Á, nem érdekes, dobd ki!
Neked az öledbe hullik a pénz? Nem dobhatod ki.
Gyorsan megvan.
Csinálj, amit akarsz!
Köszi a mait.
Nem is tudtam, mi történt apával.
Úgy örültem, hogy rájöttem, mit akarok csinálni.
Jobb vagy nálam.
Mindig is jobb voltam nálad. És apukád nem egy idegen.
És én?
Én idegen vagyok neked?
- Mi? - Nagyon rideg vagy velem újabban.
Kerülsz engem?
Zavar, ha így viselkedsz.
Elutasító vagy és fura. Nem olyan, mint régen.
Semmi sem marad úgy, mint régen.
Felnőttünk.
Megvan a saját életed és nekem is az enyém.
Úgyhogy ne rekedjünk a múltban!
Elég a gyerekes dolgokból. Ne kopogj az ablakon!
Tiszteljük egymás magánéletét!
Most megyek.
Elég a gyerekes dolgokból. Ne kopogj az ablakon!
Tiszteljük egymás magánéletét!
Ha összegyűrhetném az érzéseimet, mint egy levelet,
könnyebb lett volna a közeledben lenni?
HJELUNG FŐZŐISKOLA
Mivel a főzés a szakmám,
mindenki azt kérdezi tőlem, hogyan tehetné ízletesebbé az ételt.
És mindig ugyanazt válaszolom.
Ha arra a személyre gondol, akinek főz,
a főzés élvezetesebb, az étel finomabb lesz.
Az étel, ami ma élvezetesebb és finomabb lesz,
a jijim nureumjeok.
Micsoda?
KOREAI ÉTELMESTER TANFOLYAM JIJIM NUREUMJEOK
Jesszus, megijesztettél!
Mi az?
- Mit keresel itt? - Rád vártam.
- Miért? - Hát, segítettél apának.
És meg akartam hálálni ezt meg azt.
Tessék!
Mi ez?
Az első ételem a főzőtanfolyamról.
Miért adod nekem?
Mert szereted.
Seung-hyo, egyél egy kis japchaét!
Kérsz…
Jaj, mit csináljak?
Semmilyen koreai ételt nem hajlandó megenni.
Az összes ünnepi fogás közül sem ízlik neki semmi.
Így ma megint pirítóst evett tojással. Igen.
Nincs hozzászokva.
Többször kellett volna koreai ételeket főznöm Franciaországban.
Edd meg! Finom.
Nem.
Pedig olyan, mint a szivárvány, nem?
A szivárvány?
Igen, a szivárvány.
A szivárvány.
Azt hajtogatja: „szivárvány”.
Jó ég! Hye-suk!
Seung-hyo eszik! A szivárvány! Azt eszi most!
Istenem! Eszik!
Te lány, mással kellett volna etetned!
Saslik, ami olyan, mint a szivárvány.
Ez volt az első koreai étel, amit ettél.
Hogyhogy emlékeztél rá?
Nem emlékeztem. Csak…
Eszembe jutott.
Sokáig barátok voltunk.
Szerintem jobban ismerlek, mint a szüleid.
Ismersz engem?
Te?
Seok-ryu…
Az emlékek feleslegesek.
Már mind a múlté.
Szóval hagyj békén, ne emlékeztess!
Miért kell így mondani?
Nem szórakozhatsz velem.
Megmondtam. Nem vagyunk már gyerekek.
Harmincasok vagyunk.
Nem ötévesek. Akkor miért jössz utánam?
Miért lebzselsz körülöttem?
Nem lebzseltem.
Könyörgök.
Hagyj békén!
Mostantól maradj ki az életemből!
Nem!
Beleütöm az orrom, ha akarom!
Te kértél engedélyt, mikor eljöttél hozzánk régen?
Bele fogok avatkozni az életedbe!
Mert jóban vagyunk. És nekem szabad!
Hagyd már abba! Az agyamra mész!
Régen is és most is,
mindig ezt csinálod…
és úgy érzem…
Hogy meg fogok őrülni miattad!
Emlékszem minden első alkalomra Seung-hyo életében.
Tessék!
Menjetek el a fürdőbe!
- Aztán igyátok meg ezt! - Jó!
Seung-hyo, kóstold meg! Finom.
Mikor először ivott banános tejet.
Fincsi, ugye?
Nem! Nem csinálom! Nem akarom!
Mikor az első úszóleckét vette.
Mi a fene?
- Choisseung? - Miért bámulod a földet?
Mi bajod? Hogyhogy nagyobb vagy nálam?
Mit ettél Franciaországban a szünetben?
Mikor először magasabb lett nálam.
Ilyen nincs!
Én jövök?
Egy lakatlan szigeten vagy.
Mi az a három dolog, amit viszel?
Tűzgyújtó eszközök, vízdesztilláló és bicska.
Milyen komolyan válaszolt.
Most én jövök.
Choisseung?
Bele vagy zúgva valakibe momentán?
Bele.
Bele! Tetszik neki valaki!
Bele.
Kibe?
Hé! Ő is építészhallgató?
Azt hiszem, tudom. A sulidba jár?
Egy csoportban vagytok?
Nem tudom.
Hogyhogy? Ki tudja, ha te nem?
Az egyetlen, amit nem tudtam:
ki volt az első szerelme.
Hé!
Állj meg!
Hé!
Amit az előbb mondtál…
hogy értetted?
AZ ELSŐ
AZ ELSŐ SZERELMED
SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
Minek jött ide?
És miért pont most?
Ki kell nyírnunk a rohadékot.
Én jobban meg akarom ölni.
Megölöm a rohadékot és börtönbe megyek!
Hé, te rohadék!
Egy hotelben eszel, ez a munkád.
Remek üzletember vagy.
Ne említsd többet a nevét!
És ne gyere ide többet!
Már vége köztetek.
Choisseung, meg kell óvnod magad a viszonzatlan szerelemtől!
Még én sem tudlak megóvni.
Nem halogatom tovább.
Most kimondom.
A feliratot fordította: Kwaysser Erika