LJUBAV U SUSJEDSTVU
Hej, samo me zanima.
Hipotetski.
Recimo da možeš opet plivati.
Kad bi se to dogodilo,
i dalje bi bio arhitekt?
Da.
Stvarno?
Naravno.
A ti?
-Što? -Hipotetski.
Recimo da nisi dala otkaz.
Kad bi se mogla vratiti u Greip,
bi li se vratila?
Ne bih.
Još nešto.
Hipotetski.
Da se vratiš u vrijeme prije razvrgavanja zaruka,
što bi učinila?
Ne.
Ne bih se vratila.
U redu.
Hej.
Ozbiljno. Da te odmah sad ubijem?
Ma daj!
Hej!
Dobro! Dobro, rekoh!
Hej, zašto sa sobom nosiš toliko odjeće?
Često idem na poslovna putovanja. Uvijek u autu imam odjeću.
Što je? Zašto buljiš tako u mene?
Tako si niska.
Uvrijedio si me s tri riječi. Baš si okrutan.
I odora na početku srednje škole bila ti je iste veličine.
Morala sam nabrati dvaput rukave i triput suknju.
Ajme, mama je imala velike snove.
Mislila je da ću biti visoka.
A zapravo si izrasla niska.
Ne gledaj me svisoka dok govoriš takve stvari.
To me izluđuje.
A u osnovnoj sam školi bila viša od tebe!
Da, Zemlja te jako voljela.
Tvoje je tijelo preuzelo gravitaciju…
-Ti mali… -Hej! Ne želiš ovo otvoriti?
-Daj mi to. -Spusti nogu.
Kvragu.
Bubnjevi!
Započinje svečanost otvaranja vremenske kapsule!
Hoćeš li sudjelovati ili ne? Vidiš koliko se trudim!
Već sam pogledao, nisam uzbuđen.
Izdajniče.
Da, trebamo pozvati Mo-eum.
Zovi je poslije, blesavice.
Imaš pravo.
Otvorit ću.
Unutra su samo dva pisma.
Ovo je tvoje? A gdje je od Mo-eum?
Da, baš neobično. Ali zašto?
-Nije ih bilo više? -Ne znam. Prvo sam pogledao tvoje.
Možda je ispalo u vodu?
Onda ova pisma ne bi bila suha.
Pročitajmo prvo naša.
Dobro. Malo ćemo se osramotiti.
ZA BAE SEOK-RYU
Ajme, stvarno je smiješno.
Koliko su stajale sve ove naljepnice?
Još sam bila ćudljiva tinejdžerica.
Što znači „ponekad plačem”?
„Prvo”? Valjda sam bila luda.
Napisala sam da je prvo mjesto moja jedina droga.
Što je ovo? Pogledaj ova slova. Kao hijeroglifi.
Društvene mreže uništile su mnoge.
-Jesi li završio? -Što?
-Što piše u tvojem? -Ništa posebno.
Da vidim. Pročitao si moje.
-Pokaži mi! -Ništa, rekao sam.
-Zašto ga skrivaš? -Što?
Ružno si pisao o meni?
-Jesi! -Stani!
Ubit ću te!
Smjesta stani!
Seung-hyo! Stani!
Mrtav si!
Vraćaj se ovamo!
Hej, vraćaj se!
Hej! Dripac jedan!
Kvragu. Tako sam umorna.
Osjećam okus krvi!
Što je, zaboga, napisao?
Hej!
Bože, kako je brz.
Tako sam umorna.
ZA DESET GODINA
REKAO SI SEOK-RYU ŠTO OSJEĆAŠ
Vjerojatno si već rekao Seok-ryu što osjećaš.
Valjda sam bio lud.
Što da joj kažem?
Ajme.
Poludjet ću.
Bio sam mlad. Ćudljiv tinejdžer. Nisam bio svoj.
Gajio sam osjećaje.
Gajio sam takve osjećaje.
Kako sam mogao ovako ostaviti dokaze?
Na trenutak nisam bio pri sebi. Bio sam lud.
Sve je to sad prošlost.
Ti su osjećaji odavno nestali.
Sad ništa ne osjećam.
Stvarno. Imao sam te osjećaje,
ali nemam ih više.
Piše kada, gdje i kako.
Zaboravila sam što.
Nema ni mojeg sna. Ni naznake.
4. EPIZODA PROŠLO SVRŠENO VRIJEME
Zaboga? Cvijeće umjesto doručka?
Zar ljudi žive samo od hrane?
Živimo i od raspoloženja i ljubavi.
Nije li lijepo?
Inače nisi ovakva. Daj mi malo riže.
Dobro!
I posudi mi 300 000 vona.
Što će ti toliko?
Umro je Kwang-manov otac.
Sakupljamo novac.
Ne možeš mu dati toliko u našoj situaciji.
-Daj mu 200 000 vona. -Dobar mi je prijatelj.
Kwang-man…
Živi u Jejuu, pa ne mogu ni otići.
Mogu barem iskazati sućut.
Svejedno. Ne mogu ti dati, nemam novca.
Zašto onda kupuješ glupo cvijeće ako nemamo novca?
In-suk mi ga je kupila!
Jedva imam i za špinat!
Kako bih kupila cvijeće?
Ovo nema smisla.
Nekoć je brao i donosio mi cvijeće.
-Nećeš jesti? -Ne, neću!
Nemam novca za hranu!
Odlaziš?
Tek sam došao. Gdje je Seung-hyo?
Otišao je na posao.
-Ideš nekamo? -Na posao.
Sada? Gotov ti je dopust?
Imam još nekoliko dana. Danas idem u posjet.
Doista?
Čim čujem
dobru vijest o tome kad ću otići,
obavijestit ću te.
Ne moraš me stalno ispitivati.
Nisam tako mislio.
Kasnim.
Valjda…
uskoro opet odlazi.
Bježiš od mene?
Ne vidiš da mi na licu piše „ne igraj se sa mnom”?
Piše: „Lice mi je jako natečeno.”
Da se nisi usudio!
-Kamo ideš? -U knjižnicu. Zašto?
Dobro, bok.
Što?
Ne zanima te zašto?
-Možeš me pitati! -Zašto?
Učinit ću nešto čudesno! Hoćeš vidjeti?
ENCIKLOPEDIJA ZANIMANJA
Istraživanje same sebe. Od danas tražim svoj san.
Potražiš ćeš ga u knjizi?
Učenje mi ide od ruke.
Pročitala sam malo unaprijed.
Autorica parfema? Zvuči kul.
Ne? Onda…
Urarka! Kao prava obrtnica.
Ne? Onda…
Možda nešto jedinstveno? Uzgajivačica jelenaca? Kul, zar ne?
Ili da otvorim antikvarnicu?
Gledala sam jednu seriju. Igrači šaha su baš kul.
Uzmi to i nestani.
Znam da si došla samo zbog kave.
Tako je očito? Cijene su previsoke.
Baš je lijepa ova kuhinja.
Za zaposlenike, no nitko je ne koristi.
Pogledaj kako se sjaji štednjak.
Da, posve je nov.
Hej, Seung-hyo!
Bok.
Uštipni me za obraze.
Ne, bilo bi neprimjereno.
Ne budi takav!
Ne znam sanjam li ili ne!
-Hoćeš da te ja uštipnem? -Ne!
U redu.
Hej, Seung-hyo.
Zvao nas je Greip!
Grade novi ured u Seulu.
Žele prijedloge od nas i od Arhitektonskog studija Hwawoon.
Shvaćam za njih. Velika su tvrtka.
No zašto novaci poput nas?
Znaš mojeg prijatelja Jin-kyua?
Da, radi kao arhitekt u SAD-u.
Njegova tvrtka surađuje s Greipom.
Zaduženi su i za projekt u Koreji.
Traže lokalnu tvrtku s kojom bi surađivali, a on je preporučio nas!
Stvarno?
Da! Greip mi je upravo poslao e-poruku!
Nikako da se riješim straha od engleskog jezika.
Znaš ovo pročitati?
-Znam. -Moramo im odgovoriti.
-Moramo li? -Što?
Samo bi je pročitao i onda ništa ne učinio?
Znaš malo engleskog.
Putovao si SAD-om tijekom studija.
Bilo je to davno.
Ne znam poslovni engleski.
Što ćemo sada?
Da uzmemo prevoditelja?
Greip ima globalne standarde.
Od visine stropova do svjetla. Morali biste ih primijeniti.
Ima složene procedure.
Bit će puno razgovora.
Komunikacijske vještine su važne.
E-poruku je poslala Jennifer.
Vrlo je pedantna.
Stani malo!
Čuo sam da si ti radila u SAD-u.
To su bili oni?
Da, Greip.
Bože!
Seok-ryu, ako imaš vremena, možeš li nas spasiti?
-Što? -Koliko?
Koliko bi tražila da te zaposlimo honorarno?
Prestani, neugodno mi je. Dosta.
Žao mi je, u gužvi sam.
Moram naći nešto važno.
Da, traži nešto.
I to hitno.
Molim te.
Učini nam uslugu. Jako nam je važno.
Myeong-u, sutra ću se upisati na tečaj engleskog.
Seung-hyo, začepi.
Seung-hyova si prijateljica.
Zašto me želiš tako iskoristiti? Ne brini se.
-Snaći ćemo se. -Dosta.
-Učinit ću to. -Što?
Seok-ryu.
Pomoći ću vam.
-Špijuniraš? -Ajme!
Pazim na potencijalne skandale.
Na-yun, nemoj mi reći.
„Muškarci i žene nisu prijatelji.”
Takva si osoba?
Milenijalci i generacija Z ne razmišljaju tako.
G. Yoone, da budem jasna, i vi ste dio te generacije.
-Što? -I vi ste milenijalac.
Rođeni ste između ranih 1980-ih i ranih 2000-ih.
Doista?
Onda smo u istoj skupini.
Znači da sam još mlad.
Baš ste morali zaposliti njegovu prijateljicu?
Kći prijateljice njegove majke.
To je isto!
Viči koliko hoćeš. Ista smo generacija.
Suradnja s Greipom sigurno ti neće biti problem?
Bez brige.
Zašto si pristala pomoći?
Zbog mene?
Naravno.
Hej, već je 18 h. Ne ideš kući?
Imam brdo posla.
Trebali bismo večerati.
Za ručak si pojeo samo sendvič.
Nisam gladan.
Ne preskači objede! To je važno za zdravlje!
Idi ako ćeš me gnjaviti. Obavila si posao.
Ne, nisam.
-Što radiš? -Čitam stripove.
Napredna inačica istraživanja same sebe.
„U priči je samo jedan glavni lik.”
Spisateljica i model.
„Biti kul jedino je oružje za nemoćne.”
„Srednjoškolska košarkaška ekipa.”
-Što kažeš? -Ne znaš igrati košarku.
Ne kao igračica. Kao trenerica.
Opet ti.
-Hej! -Što je?
Posao ti je zabavan? Isplati se izgladnjivati 24 sata?
Mogao bih ne jesti i 72 sata.
DOMINISTAR KWAK SE-HWAN
Kako je biti doministar vanjskih poslova?
Sjedi i popij čaj.
Earl Grey?
Promijenio ti se ukus dok si bio u Britaniji.
Ostario sam. Previše kave šteti želucu.
Znaš što?
Zovu te Colin Firth Ministarstva vanjskih poslova.
Kad si došao, bio si više kao Alain Delon.
Došla si ovamo vrijeđati me?
Oboje smo bili kandidati.
No ja sam dobio posao. Ovo je osveta?
Što želiš reći?
Ne bih se osjećala ugodno u ovakvom uredu.
Želim putovati svijetom.
Da, to ti odgovara.
Kamo ćeš me sad poslati, doministre?
Već sam gotovo dva mjeseca u Koreji.
Već? Vrijeme doista leti.
Postajem nemirna.
Mogu ići i na opasna područja. Samo me pošalji.
Dat ću sve od sebe tijekom mandata.
Dobro, razgovarat ću s ministrom.
Idemo li jesti?
Da, svakako.
Mi-suk!
Suk!
Hye-suk! Kakva sreća! Povezi me.
Bila si u kupovini?
Uvijek isto s kuharicama poput mene. Jesi li večerala?
Nisam još.
Dođi i pojedi nešto.
Pripremit ću ti salatu.
Zaboravi. Smetala bih ti.
Samo još jedan tanjur za stolom. Nije problem.
Pozovi i supruga.
U gužvi je. Zašto?
Zar tvoje muž ne jede kod kuće?
Mora raditi! Bolje mu je da ne dolazi kući.
Ajme, zašto me svrbi uho?
Opet me žena ogovara?
Dakle, vani ste.
Zdravo, profesore!
Trebao bih biti unutra zbog večere,
ali nema gostiju.
Mogu li ja nešto naručiti?
Nemam ništa kod kuće.
Naravno. Zašto ste tako tužni? Uđite.
Hej.
Jeste li za soju?
Može, ali ne morate li raditi?
Ništa strašno. Mogu zatvoriti za danas.
Dopustite meni.
Čast mi je.
Vrhunski profesor medicine toči mi soju.
Vrlo ste ljubazni.
Danas imate slobodnog vremena.
Inače ste u gužvi.
Klinci me sve manje trebaju.
Valjda sam ostario.
Možete se odmoriti. Riješiti se briga.
Nakon što ste kolabirali, je li bilo drugih simptoma?
Ne, nije.
Dobro sam, zahvaljujući vama.
Ali stalno se ozljeđujem.
Doista?
Žena me neprestano bocka.
Svaki dan nova fatalna rana.
Kad bih bolje zarađivao,
ne bi se tako odnosila prema meni.
Baš vam zavidim.
Nema smisla. Što je uopće novac?
Kako ste arogantni…
Prezirem vas.
Gadovi koji imaju…
Ljudi koji imaju sve uvijek tako govore.
Ali oni koji nemaju znaju koliko je novac bitan.
Trebate novac da biste bili velikodušni.
Isto je i s voćem.
Kutija mandarina za 5000 vona
ne može se usporediti s golemim hallabongom za 10 000 ili 20 000.
Mogu si kupiti samo mandarine. Isto je i sa sladoledom.
Ne mogu kupovati u kutijama nego samo na štapićima.
Vrhunski taiyaki uvijek izgleda dobro.
Ali ja kupujem jeftin.
Zavidim vam.
Molim?
Zašto se nisam sjetio kupiti nešto i odnijeti kući?
Zato što ste u gužvi.
Popijmo.
Svakako.
To ste vi? Bolničarka Jung Mo-eum?
Slomljeno staklo iz rijeke Han?
Torte od riže.
Da. Jesu li bile ukusne?
Da, jesu.
Ali kako ste znali da radim ondje? Nisam rekla svoje ime.
Raspitao sam se.
Nikad ne zaboravljam iskazati zahvalnost.
Shvaćam.
Usput…
-Živite u blizini? -Da.
Nedavno sam se uselio.
-Drago mi je. -Stvarno?
Oprostite, ali koliko ćete još držati ovo?
Najbolje bi bilo da vi popustite.
Rekli ste da uvijek iskazujete zahvalnost.
Nećete mi prepustiti piće?
To mi je načelo uklesano u gene.
No ovo je nešto posve drugo.
Vrlo ste jaki.
Kao i moje ime. Kang Dan-ho.
Ime je doista znak.
G. Kang Dan-ho, i ja ću biti čvrsta.
Moja ga je ruka prva dodirnula.
A to mi je i omiljeno piće.
Hladno i osvježavajuće.
Poput šetnje šumom za okusne pupoljke.
Njime uklanjam dnevni umor.
Stvarno volim ovo piće. Pijem ga 20 godina.
A ja ga pijem 21 godinu.
Mo-eum?
Gospodine Kang?
Gospodine Choi?
Iznenađujuće je to što ste se doselili u četvrt.
Nisam imao pojma da ću naletjeti na vas.
Vi ste novinar za Vjesnik Chungwoo?
-Niste imitator? -Pisao je o meni.
-Želiš vidjeti? -Zaboravi.
Ali poznajete Seung-hyoa i Mo-eum.
Svijet je doista malen.
Sudbina nas je okupila, da nazdravimo?
Da, može.
Ma kakva zdravica!
-Živjeli. -Živjeli.
Hvala vam na ovome.
Nisam vam ga prepustio.
Uzeli ste ga i platili dok sam pozdravljao g. Choija.
Kako to da imate sličan ukus?
I kod sitnica.
Doista?
Ovo nam je prvi susret, ali djelujete poznato.
Nije me bilo u Koreji deset godina.
Zato što imam lijepo lice?
Nemojte to drugima govoriti.
-Gađat će vas kamenjem. -Želite umrijeti?
-Molim? -Koga je briga?
Čovječe.
Oprostite. Pogriješio sam.
Svi se znate iz djetinjstva?
Da, moglo bi se reći.
Odnosno, majke su nam bile prijateljice.
Iz srednje škole.
Družimo se ovako od djetinjstva.
I to nekako još traje.
Baš lijepo.
Oduvijek sam ljubomoran na ljude
s prijateljima iz susjedstva.
A gdje ste vi živjeli?
Molim?
Pa, posvuda.
Imam nekog hitnog posla. Moram ići.
Što? Tako iznenada?
-Sljedeći put… -Što?
-Vidimo se. -Što?
-Zdravo. -Što?
Naglo je otišao.
Rekao sam nešto pogrešno?
Baš sumnjivo.
I dalje sumnjaš u ljude?
Zašto bi otišao tako naglo?
Izbjegao je reći gdje je živio.
Ne želi razgovarati o osobnim temama.
Sjetila sam se! Mo-eum.
Sjećaš se one vremenske kapsule?
Da.
Nedavno smo je iskopali.
Da.
Tvojeg pisma nije bilo.
To je sve?
Iskopala sam ga. Bila sam znatiželjna.
Kvragu. Mo-eum je prava izdajica!
Sjećaš li se što smo napisali?
Seok-ryu je napisala pismo kakvo sam i očekivala. Tipično tvoje.
A Seung-hyo…
Ne sjećam se.
Baš ste iskreni!
Jesi li ga napokon otvorio?
Da, ali znaš li što je Seung-hyo pročitao?
Moje pismo! A nije mi pokazao svoje!
-Stvarno? -Da.
Halo?
Namjeravao sam te nazvati poslije. Da.
Dobro da mu san nije postati glumac.
Sjeća li se Mo-eum što sam napisao?
Ne, to je nemoguće.
Sigurno se ne sjeća. Kvragu.
Dobro, čuvaj se.
Jesu li stigli kući?
-Da. -Odlično.
Dobili smo pritužbu.
Nije lako s pritužbama.
Svaka čast.
-Da. -Svaka čast.
Namjeravaš ustati?
Ajme.
Koliko je sati?
Devet ujutro, budalo!
Zašto si me tako kasno probudila? Moram na posao!
Ako ti je toliko stalo do posla, zašto si jučer ranije zatvorio?
Molim? Tko ti je to rekao?
Vidjela je gđa Kang.
Mrzim ovu četvrt. Trebamo se preseliti!
Svugdje imaš špijune!
Onda pazi što radiš.
Dušo, kako sam sinoć došao kući?
Otkud bih znala?
-Ustaj! -Baš se naljutila.
Dušo, mogu li uzeli slobodan dan?
Lijena propalica!
Ne mogu ga se ni riješiti!
Što je ovo?
Umoran sam.
Kakav je to miris?
-Dolazi od tebe. -Ajme.
Geun-sik.
-Mirišem cvijeće. -Uspravi se.
Svega mi! Tko si ti?
-Čekaj… -Ruže.
-Ruže! -Geun-sik!
To su ruže!
-Izgledaš -Geun-sik!
-Nemoj! -Poput ruže
Geun-sik!
Čekaj malo!
-Kada -Idemo kući.
-Hajde. -Dozivam te
U redu.
Stani malo!
Kad te dozivam
Geun-sik?
Zvat ću te ruža
U redu.
-Idemo kući. -Idem.
-Krenuo sam. -Da.
Idem. Ne idem kući!
Ne idem kući!
-Ozlijedit ćeš se! -Neću ići kući.
-Geun-sik! -Neću ići kući!
Izgledaš poput ruže
Geun-sik, bijedniče!
Dođi sebi!
Gospodine?
Idi kući!
-Idem kući. -Idi kući!
-Da. -Prestani.
-Da. -Prestani, dobro?
Idi.
-Idi! -Da.
Idemo.
Idemo kući.
-Ne viči na mene. -Hajde.
Neću ići kući budeš li vikao na mene!
E sad si gotov. Dolazi ovamo!
Udebljao sam se.
Svega mi, draga moja žena. Nikad ne misli ozbiljno.
Toliko me voli.
Kako je vruće! Ajme! Koji vrag?
Što mi je s rukama?
Baš jako bole!
Geun-sik, tko bi rekao!
Kad si mi ih donio? Živim za njih.
Već sam vam poslao skicu koncepta e-poštom.
Mogli bismo osobno porazgovarati
budući da ovaj vikend dolazite u Koreju.
Poslat ću vam točan datum i vrijeme sastanka.
Odlično. Nadam se da je ovo početak zanimljivog projekta
ovdje u prelijepom Seulu.
I ja se nadam. Hvala.
Hvala.
To!
Sve je lakše kad si ti ovdje.
Sve nam ide od ruke!
Valjda se tako osjećaju oni koji iza sebe imaju cijele vojske.
Ne pretjeruj. Ne zvučiš iskreno.
Zašto izvrćeš moje riječi?
Znaš da sam iskren, zar ne?
Naravno.
Sigurno ti nije lako s ovim klipanom.
Istina.
Otkad ste vi tako bliski?
Naše prijateljstvo počelo je kad smo se počeli pratiti.
Pratite se?
Na društvenim mrežama.
Imao je puno pratitelja.
I puno stranaca.
Ne volim govoriti o tome.
Da, poznat sam širom svijeta.
Ali ne znaš engleski.
U ovom svijetu
komuniciramo sklonostima, a ne jezicima.
-Da. -I Na-yun i ja se pratimo.
Shvaćam.
Ali mislim da ima drugi privatni profil.
Uvijek snima fotke hrane i selfieje.
Ali ništa ne objavljuje.
Žao mi je,
ali nijedan zaposlenik ne želi biti prijatelj sa šefom.
Želio sam stvoriti tvrtku gdje su svi ravnopravni i slobodni.
Baš šteta. Inače, zašto si otišla iz Greipa?
Molim?
Mislim, kažu da je Greip posao iz snova.
Svi sanjanju o tome da rade za njih. Dakle, zašto?
Nikad ne odustaje.
-Obiteljska kuća u Buryeong-dongu? -Da.
Jesam li mu uništio kuću u prethodnom životu?
Jesam li je spalio?
Možeš ti to.
Stručnjak si za arhitekturu.
-Sretno. -Mogu ja to!
Zdravo, g. Kang. Jeste li jeli…
Toliko ste ljuti da nemate teka?
Sigurno ste uzrujani.
Odlično ti ide.
Razumijem. Želite razgovarati s direktorom Choi Seung-hyom?
Da, samo trenutak.
Možeš ti to.
Zdravo, g. Kang. Ja sam.
Pokušajte se prvo smiriti.
Možete li mi polako sve objasniti?
Nije lako zaraditi za život.
Vidim da imaju entuzijazma,
ali ne znam hoće li rezultati biti dobri.
Kandidirani su samo zbog preporuka koje smo dobili.
Ali relativno su novi i nisu se još potvrdili u poslu.
Mislim da nemaju šanse protiv Hwawoona.
Zdravo!
Bože.
-Zdravo. -Daj to meni.
Ti si sigurno susjed.
Odlaziš kasnije nego inače.
Imam zadatak u blizini.
Razumijem.
Kamo ideš?
Kamo bih išla? Idem u agenciju za nekretnine.
Idemo. Ponijet ću ti ovo.
Ne moraš.
U redu je.
Nisi u gužvi?
-U redu je. -Hvala puno.
Baš je teško!
-Da. -Što je unutra?
NOVINAR KANG DAN-HO
Valjda je novinar.
Hej, malena.
Što tražiš? Trebaš pomoć?
Tražim krugove u žitu.
Krugove u žitu?
Tragove izvanzemaljaca?
Da, vidjela sam da je nešto blistalo sinoć na nebu.
Možda je sletio NLO.
Vjeruješ u izvanzemaljce? I ja, frendice!
Više si mi poput tete.
Oprosti, pretjerala sam?
Da.
Ali i ja vjerujem u izvanzemaljce.
I Djed Mraz je izvanzemaljac.
Što?
Da bi Djed Mraz mogao na Badnjak raznositi darove po cijelom svijetu,
mora nadvladati prostor i vrijeme.
Ajme, baš si pametna.
Potražit ću s tobom.
U redu je, mogu ja sama.
Ma daj.
Tata mi je rekao da ne pričam s nepoznatima.
Što?
-Ovamo. -U redu.
Uđi. Ovamo. Da.
-Ovdje? -Ne ondje. Na stol.
Hvala ti puno.
Tek si došla?
Mi-suk?
Tko je ovo?
Doselio se u susjedstvo.
Pomogao mi je s ovom teškom kutijom.
-Zdravo. -Zdravo.
Idem ja.
Svakako. Hvala ti.
U redu.
-Hvala! -Nema problema.
Vidimo se.
Izgleda pristojno.
Simpatičan i zgodan.
Da, zgodan je.
-Čime se bavi? -Novinar je za Vjesnik Chungwoo.
Dobro će se slagati sa Seok-ryu.
Ni slučajno.
Zašto ne? Ti bi ga rezervirala za Mo-eum?
Ne, nije stvar u tome. On je…
Halo? Da, dobili ste Agenciju za nekretnine Hyereung.
Čovječe. Podigao je ovo onako nehajno?
Mladić je doista jak.
Novinar je i snažan je.
Nisi ih našla?
Što?
-Hoćeš griz? -Ne.
Zašto ne? Kušaj. Podijelit ćemo.
Ne.
U redu.
Želiš čokolade?
U redu.
Ne.
Izvoli.
Tata mi je rekao da ne uzimam hranu od stranaca i ne idem s njima.
Ne moraš ići sa mnom. Samo je uzmi.
Zašto ovo radite? Želite me namamiti?
Smjerate nešto?
Gledaš previše TV-a!
Želite me oteti?
I puno filmova.
Zvat ću policiju.
Ne!
Nisam čudakinja.
Radim posao sličan policijskom.
Kad nazoveš broj za hitne službe…
Ne u vatrogascima, nego u hitnoj pomoći.
Bolničarka ste?
Bože.
Idemo na ručak.
Ti idi. Imam posla.
Prestani raditi. Idemo jesti!
Zašto si tako ljuta?
Znaš da sam u gužvi.
Nemoj tako! Baš me briga što je to Greip.
-Nemoj raditi s tim gadovima! -Što je tebi odjednom?
Već su odlučili.
Hwawoon je već dobio posao za novu zgradu Greipa.
Kako to misliš?
Gasila sam monitor.
Čula sam što govore. Nisu prekinuli vezu.
Nemaju vremena, pa žele da Hwawoon odmah počne raditi.
Atelier In neće dobiti posao.
Tvrtka je mlada i nema referenci.
Rekli su da ste kontrolna ponuda.
Rekla si Myeong-uu?
Nisam još.
Nemoj mu reći.
-Pretvaraj se da ne znaš. -Zašto?
Nastavit ćeš dalje?
Znaš da su odabrali Hwawoon.
To sam doznao neslužbeno.
Ne mogu se oslanjati na to.
Onda dobro.
Napiši nešto na brzinu i pošalji im.
Veliki si igrač u Koreji.
Što Greip uopće zna?
„Na brzinu”?
Neću tako.
Ne pravim razliku između poslova.
Nije važno jesu li šanse ili posao mali.
Kad radim za Atelier In,
uvijek dajem sve od sebe.
Bit ćeš pijun u otvoreno namještenoj igri?
Bit ćeš globalni pušioničar?
Seok-ryu.
Pretjeruješ.
Ne pretjerujem. Problem je u poslovanju!
Poznajem ih bolje od ikoga.
Koliko god se trudio,
samo gubiš vrijeme.
Ne govori tako o mojem trudu.
Koga briga znaš li njih?
Ne znaš mene.
Nastavit ćeš raditi uzaludno
i pritom ostati bez novca?
Zaboravi.
U redu! Idem onda!
Ne računaj više na mene.
Hej, ne zaslužuje li g. Yoon da zna?
Ovo je nedostojno
osobe poput mene.
Zdravo.
-Zdravo. -Prvi si put ovdje?
-Živiš u četvrti? -Ne, radim u blizini.
Shvaćam.
Oprema je strahota, zar ne?
Moram se složiti.
Želimo li privući nove članove,
moramo prvo zamijeniti opremu.
Već sam to puno puta rekao.
Nema smisla.
Direktor teretane je staromodan.
Shvaćam.
Zove se Go Seul-gi. Bivši je boksač.
Zatim se posvetio bodybuildingu.
Krupan muškarac, ali ime mu je ženskasto.
Imaš pravo.
Ali vješt je i osvojio je puno medalja.
U dobrom je stanju za svoje godine.
Ali kakav je u glavi?
Znaš kakav nadimak ima?
Ne.
Zlatna Škola.
Zato što je „stara škola”!
Kaže da je kod vježbi važnija iskrenost od opreme.
Kunem se.
Bok. Došla si se učlaniti?
-Da. -Dođi ovamo.
Kvragu.
Danas sam upoznala divnu prijateljicu.
U redu. Možemo jesti dok pričamo.
Rekla si da si gladna, pa sam osobno donijela.
Gotovo sam zaboravila da sam gladna.
Kakva je to bila prijateljica?
Ukusno je.
Jaja se tope u ustima.
Još je vruće.
Kakva brza dostava. Svaka čast!
Zar ne?
Vidiš Nema prijateljice poput mene, zar ne?
Kakvu si to super prijateljicu našla?
Molim? Šestogodišnju klinku?
Da, ali mentalno je vjerojatno starija od tebe.
Zadubljena je u misli.
Derište malo!
Stvarno.
Ovako je malena!
Tražila je krugove u žitu na tratini.
Minijaturna Jung Mo-eum.
I ti si kao malena tražila E.T.-ja.
Bilo je i toga.
Kako god, tako je pametna i lijepa.
Kako se zove?
Nisam pitala.
Sigurna si da živi ovdje?
Ne znam.
Trebala sam je pitati!
Gotovo sam izgubila najbolju frendicu zbog klinke.
Hej, Mo-eum?
Nisi li ovdje imala postere Iron Mana, Spider-Mana i drugih heroja?
A sad odjednom Sjeverni pol?
To je Južni pol.
To me ovih dana najviše zanima.
Čudna promjena omiljene teme.
S muškaraca na Južni pol.
Čini mi se korisnije.
Slažem se.
Sad kad smo pojele, idemo prošetati susjedstvom.
-Pozovi i Seung-hyoa. -Ni slučajno!
Pozoveš li ga, ne idem.
Opet ste se posvađali?
Zgrada nema fasade. Nešto nedostaje. Kako da to kažem?
Ne ostavlja jak dojam.
Dojam?
A da postavimo prizmu koja će odbijati i upijati svjetlo
i tako stvarati boje?
Sklad tisuću boja koje se stalno pretvaraju u nešto novo.
Možemo Greipov arhiv pretvoriti u fizički prostor.
Stvarno se znaš lijepo izražavati.
Da, tako je. Sad sve imamo.
Greip je sigurno naš.
-Vidjet ćemo. -Nemojmo se previše nadati.
Kako ne bismo? Pa to je Greip.
Osim toga,
sretan sam što uopće imamo ovu prigodu.
To nam je nagrada za uložen trud.
Osim toga, vjerujem ti.
Arhitektura Choi Seung-hyoa nadahnjuje ljude.
Dokle god si uz mene,
nimalo se ne bojim Hwawoona!
Hoćemo li dovršiti prijedlog?
-Myeong-u. -Da?
Odmakni se 30 cm. Pokvarit ćeš vid.
Ponekad zvučiš poput mojeg oca.
Tata!
Zdravo.
Opet onaj novinar.
Opet bolničarka.
Lizalice s okusom duriana.
Opet volimo iste stvari?
Čini se.
Dobro.
Mislim da sam opet bila prva. Makni ruku, molim te.
Prošli sam ti put popustio.
-Odmakni se. -Slušaj.
Znaš da je ovaj okus vrlo rijedak?
Ova ga trgovina nudi samo zbog mene. Zašto?
-Zato što ga samo ja kupujem! -Ne više.
Odsad ga kupujem i ja.
Zašto je uvijek tvoja zadnja?
Možeš i ti nešto reći.
Ovo je smiješno.
Hoćete platiti?
Da.
Čim više, tim bolje.
Možemo okus slatkiša iskusiti s različitih gledišta.
Da, danas kušam nov i primamljiv okus. Frustraciju.
-Trebaš prijevoz? -Ne.
-Samo kreni. -Ispričaj me.
Što? Ima isti auto kao i Kaljuža-Man.
Koga briga? Tako je sitničav!
Kad ću se raspakirati?
Još imam ovo?
DRŽAVNO PLIVAČKO PRVENSTVO U SEULU 2007.
STABLO NARA
Seok-ryu me maltretira sa stablima.
Našao sam ovu prastaru fotku.
Znao sam da ste mi poznati.
Seung-hyo, vrijeme je. Idemo.
Dobro.
STABLO NARA
Seok-ryu dolazi sama u hotel?
Ne, danas neće doći.
O čemu pričaš? Eno je.
Bok, Seok-ryu.
Opet se događa?
Mjehur se aktivira kad sam nervozan. Moram na zahod.
-Hajde. -Na zahod.
-Zašto si došla? -Nije ti po volji?
Rekla si da nećeš doći.
Nisam htjela da te ogovaraju jer ne znaš engleski.
Ako bude trebalo, mogu ih opsovati.
To ti dobro ide.
Da vježbam na tebi?
Seok-ryu?
To si ti. Bože.
Dugo se nismo vidjeli.
Drago mi je.
-Drago mi je. -Ja sam Chris.
Ja sam Seung-hyo.
Chris je došao u Koreju kao glavni dizajner proizvoda za Greip.
Imat će ključnu ulogu i savjetovati se
s ljudima iz tvrtke i izvan nje tijekom ovog projekta.
Samo nastavi. Odlično zvuči.
Nisam znao da imam takvu odgovornost
na svojim plećima.
Iako sam ovdje poslovno,
oduvijek sam želio posjetiti Koreju.
Odselio sam se u SAD s osam godina.
Logično. Znači da ste iseljenik.
Tako je.
Najviše od svega,
ponovni susret s Seok-ryu
čini me vrlo sretnim.
Seok-ryu?
Poznajete se?
Da.
Već smo se upoznali.
Bila je voditeljica projekata.
Stvarno?
Slučajan susret starih kolega na drugoj strani oceana?
Možda je to sudbina.
Zar ne?
A onda je odjednom objavila da se vraća u Koreju.
Razočarao sam se.
Prava je šteta što je otišla iz SAD-a.
Molim? Ti si Seok-ryu o kojoj sam toliko čula?
Mislila sam da se samo jednako zoveš.
Nije ni čudo da tako dobro surađujemo.
Da, oduvijek strastveno i posvećeno pristupa poslu.
Znaš da će odraditi posao.
Proveli smo testiranje,
no rezultati nisu ispunili očekivanja.
Željeli smo vidjeti porast stope,
ali nije došlo do poboljšanja.
Ishod nije u skladu s očekivanjima.
Krenimo od početka da bismo otkrili što je problem
prije sljedećeg mjesečnog sastanka.
Opet? Ali toliko smo puta bezuspješno pokušavali.
Susan ima pravo.
Nemamo vremena, bolje da odustanemo.
Znam da je teško,
ali zašto ne bismo još jednom pokušali?
Ipak…
U redu. Može.
Peter i Susan nedavno su došli.
Treba im vremena za prilagodbu.
Ti ćeš morati odraditi glavninu posla. To je u redu?
Naravno.
Hoćemo završiti za danas?
Dobro, može.
Svaka čast.
Hvala ti što si me podržao.
Naravno, pa u istoj smo ekipi.
Znaš, iako je ovaj ured poput pustinje,
trebamo jedno drugome poput duha iz boce.
Duha iz boce?
Da. Kad padneš
i nikako ti ne ide,
možeš protrljati svjetiljku.
Želiš da ti ispunim želju?
Tako nekako.
Ovo znači: „Vjerujem ti.”
Strastvena si i imaš osjećaj za odgovornost.
Kapetanice naša.
-Bum! -Bum!
-Baci se na posao! -Hvala.
Poznaješ Seok-ryu?
Učinila sam što si mi rekao, i voilà!
Zar ne? Zamolio sam „vrlo sposobnu Seok-ryu” da mi pomogne,
a ona mi je odradila sav posao.
-Da. -Kako si znao?
Više sam puta pokušavao.
Shvatio sam da će učiniti sve ako je potapšam po leđima.
A osobito na „vjerujem u tebe”.
To su magične riječi.
Stvarno vjeruje da može sve?
Koliko god se trudila,
jednog će dana udariti o strop.
Da.
Mislite da joj nedostaje ljubavi?
Možda zato tako očajnički želi pohvale i priznanja,
poput djeteta.
Da, moguće.
Inače, jeste li čuli?
Prije tri godina uzela je stanku na poslu.
Dogodilo joj se nešto jako važno.
Jadnica.
Ali sad je tome svemu kraj.
Možemo isplanirati vikend
budući da će naša umjetna inteligencija sve odraditi umjesto nas.
Što kažete na ovo?
Idemo u Korejsku četvrt.
-Može? -Da.
-Dobro. -Odlično.
-Vidimo se. -Dogovoreno.
Hej, što ima?
„Svjetlo koje odašilje boje i stotine tisuća…”
Oprostite.
Ne miči se. Ja ću obrisati.
Ruka mi je skliznula.
Seok-ryu, jesi li dobro?
-Hej. Jesi li dobro? -Oprostite.
Moram na toalet.
Da napravimo kraću stanku?
Svakako.
Koliko još moram biti ovdje?
Ovo je trebao biti usputni sastanak,
ali pripremili su se.
Kakva šteta! Ionako samo gube vrijeme.
Ali sviđa mi se njihov prijedlog.
Mislim da je šteta što smo odabrali Hwawoon.
Odlični prijedlozi ne daju uvijek i odlične rezultate.
Osim toga, mlada su tvrtka.
Uprava zove. Pričekaj.
-U redu. -Ovdje Jennifer.
Hej, Seok-ryu.
Jesi li dobro?
Nisam očekivao da ću te vidjeti ovdje.
Da? Ni ja.
Dobro izgledaš. Kako si ovih dana?
Zanima me znaju li drugi za ono.
Prije tri godine?
Radije bih da to ne spominješ.
Oprosti ako sam te povrijedio. Samo se brinem za tebe.
Već znam
da je Greip odabrao Hwawoon.
-Molim? -Bez brige.
Glumit ću da ne znam ništa
zbog svojih kolega koji daju sve od sebe.
Ali i ti pazi kako se ponašaš.
Mislim da je došlo do nesporazuma.
Sad je dosta.
Znaš da sam vas čula što ste pričali.
Da.
Ali doista mi je žao što si nas napustila.
Bila si moj duh iz boce u Greipu.
Prilično pametan i praktičan softver.
Lagan za manipulaciju.
Sjećam se da sam poželio…
-Gade! -Seung-hyo!
-Što ti je? -Što si to rekao?
Mislio sam da ne razumiješ.
-Baš nezgodno. -Hej.
Mislio si da ću šutjeti?
Nisam očekivao poštenje, ali ovo je previše.
Možda si ti onaj koji ne zna gdje mu je mjesto?
Kako se lokalni ćumez usuđuje dizajnirati novu zgradu za Greip?
Kažu da zaposlenici tvrtke pokazuju njezin status.
Počinjem sumnjati u tebe budući da si zaposlio ovakvog tipa.
-Gade mali! -Hej!
Nemoj.
Bože!
Kako se usuđuješ napasti nekoga iz uprave?
Neće ostati na ovome.
-Sve ću prijaviti! -Samo izvoli.
-Hajde, šupčino. -Hej!
Slušaj, Chrise. Sve je ovo zbog mene.
G. Yoone, dajem otkaz.
-Što? -Ne morate mi isplatiti plaću.
Hej, Seok-ryu!
Nemam više veze sa studijem Atelier In.
Nemoj miješati tvrtku.
Stvarno misliš da nemam pametnijeg posla
nego baviti se ovom tvrtkom?
Kvragu.
Hej.
Osim toga, poradi na svojem engleskom.
I dalje nemaš pojma.
Kad nekog zamoliš za uslugu,
moraš prvo reći „molim”.
Dakle?
Molim…
Da?
Molim…
Molim… Nema šanse!
Ovo je bio
udarac slobodne Bae Seok-ryu, a ne honorarne zaposlenice studija Atelier In.
Moj dar bivšem kolegi lošeg karaktera.
Prestani.
Dugo nisam nosila visoke potpetice. Bole me.
Vidio si me na poslu, znaš koliko uporna i ustrajna mogu biti.
Ne zaslužuješ ovu tvrtku.
Samo se usudi napasti Atelier In.
Prikupit ću dokaze o iskorištavanju drugih tvrtki,
plagiranju, zanemarivanju dužnosti i manipulacijama.
I sve ću to lijepo upakirano poslati Greipu.
Jasno?
Seok-ryu!
Bae Seok-ryu!
Kamo ideš?
Želim biti sama. Pusti me na miru.
Nisam normalna. Zašto sam išla šetati usred noći?
Što radiš?
Kako stopala?
Izgubila sam osjet u njima.
Sad je već puno bolje.
Zašto si pješačila uzbrdo u visokim potpeticama?
Neka vrsta samokažnjavanja.
Jesi li znao
da je Isus, kao je umro na križu zbog ljudskih grijeha, imao 33 godine?
Bio je naše dobi.
Koristiš međunarodno računanje godina?
Ne vidiš da sam ozbiljna?
Nastavi.
Impresivno je što je učinio u našoj dobi.
A ja imam problema i s izražavanjem.
Naravno. Takve bi riječi svakoga povrijedile.
Hej, Seung-hyo.
U Greipu sam bila izopćenica.
Kad sam otišla,
isprva sam krivila Chrisa i ostale.
Ali kad sam tebe vidjela, shvatila sam nešto.
Zapravo sam ja bila uzrok.
Da sam radila nešto što volim,
izdržala bih do kraja bez obzira na sve.
Ne.
Očito si bila žrtva zlostavljanja na radnom mjestu.
To nema veze s tim voliš li svoj posao ili ne.
Želim reći…
To što si dala otkaz
ne znači da nemaš strasti i odlučnosti, dobro?
Nema smisla da žrtva krivi sebe.
Ajme, trebao sam ubiti tog kretena.
Ovo neće ići.
Pođi sa mnom.
-Kamo ideš? -Dođi.
A baš sam se udobno smjestila.
Kamo idemo?
Napiši ih ovdje.
Imena svih ljudi koji su te maltretirali.
Zašto sad to?
Počnimo s Chrisom.
Što radiš?
CHRIS
U dosta je dobroj kondiciji.
DEBEO CHRIS
Trebala sam znati.
Imao je i puno kose.
„Gubitak kose.”
Prestani. Inače nisi ovako djetinjast.
Zaboravila si što ti je učinio?
Kreten ima ravne zube. Kao klinac, nosio je aparatić.
„Umjetno zubalo.”
Gljivice na nogama. I hemoroidi.
-Urasli nokti. -Gljivice…
Nema mjesta.
Trebao si kupiti veći lokot.
Trebamo i lokote za Susan i Petera.
Pisat ću sitnije.
-„Gljivice.” -Hemoroidi.
-„Hemoroidi.” -Urasli nokti.
Urasli…
Nije li to malo pretjerano?
Samo napiši.
Dobro. „Urasli nokti.”
Tako, ništarije.
Osjetit ćete moć prokletstva koje stiže iz Koreje.
Prvo K-pop i K-drame. A sad stiže i K-praznovjerje, papci.
Je li ti bolje?
Da, puno bolje.
Kakvo olakšanje!
Hej, Seung-hyo.
Impresionirao si me.
Nemoj mi reći da ti se sviđam. Ubit ću te.
Budalo luda. Nije to!
Impresivno si pripremio prezentaciju za Greip.
Znao si da nećeš uspjeti, ali nisi odustao.
Bila je divna.
Doista?
Gotovo si me zavarala.
Odlučila sam.
Naći ću mjesto gdje mogu plivati do kraja.
Samo čekaj. Plivat ću slobodnim i leptirovim stilom.
Dobro zvuči.
YOON MYEONG-U
Nećeš se javiti?
Hej, Myeong-u. Oprosti.
Na čemu?
-Pa… -Misliš…
Ispričavaš se zbog iscrpljujućih noći koje ćemo provesti na poslu?
Kako to misliš?
Dobili smo projekt od Greipa.
Molim?
Ne uredsku zgradu, nego glavnu trgovinu.
Otvaraju je iduće godine u Seulu.
Dat će nam šansu.
Ozbiljno?
Ali kako?
Voditeljici tima svidio se naš prijedlog.
Što je?
Je li Seok-ryu s tobom? Reci joj ovo.
Kreten Chris dobio je otkaz.
Sranje!
Otpušteni ste!
Nikad više nećete raditi u ovoj branši!
Zapravo, mislim da ti nikad nećeš više raditi.
Što?
Imam običaj snimati sastanke.
Tako lakše pamtim zahtjeve klijenata.
Nisam imao pojma da će mi snimka poslužiti i kao dokaz.
Ilegalno prisluškivanje.
Nije legalno.
-Ne vrijedi pravno? -Da.
Da, imaš pravo. Ali…
Misli da će biti dovoljno i ovako.
Sereš kao pas!
Mijau!
Više volim mačke nego pse.
A volim i putovanja i vino.
I tenisice! Obožavam ograničene serije!
A znam i nekoga tko je baš poput mene.
„Château Ribello”?
Ro-hui. Ro-a.
S iznimnom aromom maline i čokolade. Ajme…
„Domaine Cavalerie Santren.”
Odakle mu tako dobro vino?
Prvo sam mislio da je to netko s istim imenom.
Vidiš ime?
Tony Brown.
Stariji potpredsjednik Greipa.
Opa! Pratimo se na društvenim mrežama.
I često razmjenjujemo poruke.
Pa što?
Svakako.
Tebi to možda nije važno, ali jednu stvar ne znaš.
U ovom svijetu,
postoje srodne duše i ljudi s istim ukusom.
Uvijek razdvajam osobni i službeni život.
Nisam još rekao Tonyju,
ali ne igraš ferplej.
Zato sam već poslao snimku svima.
-Kopile! -Pazi što govoriš, kopile!
Toliko si dugo izvan Koreje da si zaboravio pravila ponašanja?
Slušaj me, ti derište masne kose.
Kako se usuđuješ tako razgovarati s daleko starijom osobom?
Pokaži poštovanje. Jasno?
Zakopčaj košulju do kraja.
Dobro? I popravi kravatu.
Propalico.
Da, gospodine.
Tako je bolje.
Oprostite.
Na korejskom.
Oprostite.
Što je rekao g. Yoon? Što je?
Chris će dobiti otkaz.
Myeong-u je prijatelj s potpredsjednikom Greipa.
Što?
Osim toga, radit ćemo na njihovom projektu.
Kojem?
Glavna trgovina Greipa.
-Stvarno? -Da.
-Ozbiljno? -Da.
Ajme!
Hej, Seok-ryu. Zašto si došla?
-Nemaš danas probni ispit? -To je samo probni ispit.
A ovo tvoj prijemni ispit.
A mobitel koji trebaš dobiti za dobre ocjene?
Ti si pobijedio, to je dosta.
A i ne trebam skupi mobitel na okretanje. U redu je.
Kome treba takva kamera?
Samo se vide pjegice. U redu je.
Pa, nemam ti puno toga za dati.
Uzmi ovo.
Što?
Zašto mi je daješ?
Rekla si da je danas Bijeli dan.
Možeš je zamijeniti za slatkiš.
Čekaj…
Jesi li mi…
upravo rekao
da se nosim?
-Hej! -I ovo.
Idemo kući.
Hej!
Ovo je pravo zlato?
Nije, zar ne? Ili jest?
Mogu je zagristi?
Mama i tata nisu došli na natjecanje.
Ali cura nije otišla na ispit zbog mene. Shvatio sam.
Nakon susreta s Bae Seok-ryu,
više nije bilo trenutka da je nisam volio.
Poludjet ću.
Ali nemam joj hrabrosti to reći.
Ne želim pokvariti prijateljstvo.
Reći ću joj to u dvadesetim godinama.
Kad odrastemo,
nadam se da ću joj reći što osjećam.
Seok-ryu, jesi li sretna što će ti se ispuniti želja da odeš u SAD?
Da, sve ide kako treba.
Ali malo sam usamljena.
Sve sam popila.
Čekaj, donijet ću još.
Imam puno alkohola. Jako puno.
Cijelo brdo.
-Kvragu. -Jesi li dobro?
Tvoj mi ruksak ide na živce.
Seliš se? Zašto si spakirao toliko stvari?
Gotovo sam zaboravio.
Trebao sam ti odmah pokazati.
Ovo je…
Tvoja mama je rekla da ti je hladno
i da ti dam električni pokrivač.
Mama nema pojma. Puno je toplije nego u Koreji.
Stvarno?
Ovo su…
osušene alge…
i konzerve tune.
Imaju i njih. U svakom slučaju, hvala.
Ovo je gochujang. A evo i ovo.
Poster DOS-a.
Prešla sam na Justina Biebera.
Zadnje, ali ne i najmanje važno.
Ovo je bilo tako teško donijeti.
Mislio sam da će mi ramena otpasti.
Žalila si se da si otišla prije novih brojeva.
-Serija je gotova. -Hej!
Ajme! Tako sam ih htjela pročitati!
Stvarno, Seung-hyo! Ti si…
Najbolji si.
Znala sam da mogu računati na tebe!
Ajme, dragi moj!
PROŠLO SVRŠENO VRIJEME
SADAŠNJE NESVRŠENO VRIJEME
LJUBAV U SUSJEDSTVU
Stalno kršiš pravila.
Zašto me Seok-ryu odjednom gleda tako čudno?
Pazi se očiju drugih ljudi.
Previše toga pokazuješ.
Gledaj svoja posla.
Ljutiš se na mene?
Tako si lijepa.
Više ne misliš na njega?
Nije tako.
Još ga volim.
Buđenje!
-Ustaj, rekoh! -Dosta!
Misliš da sam slabić?
Rekao sam ti.
Više nismo klinci.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić