‏- הבן של השכנה -
‏היי, אני סתם סקרנית.
‏היפותטית.
‏נניח שיכולת שוב לשחות.
‏אם זה היה קורה,
‏עדיין היית אדריכל?
‏כן.
‏באמת?
‏כמובן.
‏מה איתך?
‏מה? ‏-היפותטית.
‏נניח שהיית חוזרת לתקופה לפני שהתפטרת.
‏אילו יכולת לחזור לגרייפ,
‏היית חוזרת?
‏לא.
‏עוד שאלה.
‏היפותטית.
‏נניח שהיית שוב לפני ביטול האירוסין שלך,
‏מה היית עושה?
‏לא.
‏לא הייתי חוזרת.
‏אז בסדר.
‏היי.
‏ברצינות? פשוט להרוג אותך עכשיו?
‏בחייך!
‏היי!
‏בסדר! אמרתי בסדר!
‏היי, למה אתה מסתובב עם כל הבגדים האלה?
‏אני יוצא להמון נסיעות עסקיות. ‏יש לי בגדים במכונית.
‏מה? למה אתה בוהה בי ככה?
‏את נמוכה ממש.
‏העלבת אותי עם שלוש מילים קטנות. ‏אתה אכזרי כל כך.
‏זו הייתה מידת התלבושת שלך ‏כשהתחלנו תיכון, נכון?
‏נאלצתי לקפל את השרוולים פעמיים ‏והחצאית שלוש פעמים.
‏אלוהים, אימא שלי בהחלט חלמה בגדול.
‏היא חשבה שאגבה כמו דוגמנית.
‏כן, ובמציאות יצאת נמוכה כל כך.
‏אל תתנשא עליי כשאתה אומר דברים כאלה.
‏זה מעצבן אותי.
‏ועד אמצע חט"ב הייתי גבוהה יותר ממך.
‏כן, כדור הארץ בטח אהב אותך כל כך.
‏נראה לי שהגוף שלך לקח את כל כוח הכבידה…
‏חתיכת… ‏-היי! את לא רוצה לפתוח אותה?
‏תן לי אותה. ‏-תורידי את הרגל.
‏לעזאזל.
‏תופים!
‏ועכשיו נתחיל בטקס פתיחת כמוסת הזמן!
‏לעזאזל, תשתף פעולה או מה? אני ממש משתדלת.
‏הצצתי בפנים, אז אני לא מתרגש.
‏בוגד.
‏נכון. צריך להתקשר למו־אום.
‏תתקשרי אליה אחרי, טמבלית.
‏צודק.
‏אני פותחת.
‏יש כאן רק שני מכתבים.
‏זה שלך? איפה של מו־אום?
‏כן, זה מוזר. אבל למה?
‏זה כל מה שהיה? ‏-לא יודע. קראתי תחילה את שלך.
‏הוא נפל לתוך המים?
‏אם כן, אלה לא היו יבשים, טמבלית.
‏קודם נקרא את שלנו.
‏טוב. זאת בושה בהזמנה.
‏- לבה סאוק־ריו -
‏וואו, באמת הייתי מגוחכת.
‏כמה המדבקות האלה עלו?
‏הייתי מתבגרת שסבלה ממצבי רוח.
‏מה זאת אומרת, "לפעמים אני בוכה"?
‏"ראשית"? בטח הייתי משוגעת.
‏אמרתי שלסיים ראשונה היה הסם ‏היחיד שהרשיתי לעצמי לקחת.
‏מה זה? תראה את הכתב הזה. ‏זה נראה כמו הירוגליפים.
‏רשתות חברתיות הרסו המון אנשים.
‏סיימת? ‏-מה?
‏מה כתוב בשלך? ‏-לא הרבה.
‏תן לי לראות. קראת את שלי.
‏תראה לי גם! ‏-אמרתי לך שכלום.
‏למה אתה מחביא אותו? ‏-מה?
‏לכלכת עליי?
‏לכלכת! ‏-חכי!
‏אהרוג אותך!
‏עצור שם!
‏סאונג־היו! עצור!
‏זה הסוף שלך!
‏חזור הנה!
‏היי, חזור הנה!
‏היי! חתיכת פרחח!
‏לעזאזל. אני עייפה כל כך.
‏נראה לי שאני טועמת דם.
‏מה הוא כתב שם?
‏היי!
‏אלוהים, הוא מהיר ממש.
‏אני עייפה כל כך.
‏- עשר שנים מעכשיו -
‏- בטח כבר אמרת לסאוק־ריו איך הרגשת -
‏אבל בטח כבר אמרת לסאוק־ריו ‏איך הרגשת, נכון?
‏בטח הייתי משוגע.
‏לומר לה מה?
‏אלוהים.
‏אני יורד מהפסים.
‏הייתי צעיר. נער מצוברח. לא הייתי ממוקד.
‏חשתי את הרגשות ההם.
‏באמת חשתי רגשות כאלה.
‏למרות זאת, איך יכולתי להשאיר ראיות כאלה?
‏זו הייתה אי שפיות זמנית. הייתי משוגע.
‏עכשיו זה רחוק בעבר.
‏הרגשות האלה חלפו מזמן.
‏אני לא מרגיש כלום.
‏ברצינות. בעבר הרגשתי רגשות כאלה,
‏אבל עבר לי.
‏יש מתי, איפה ואיך.
‏שכחתי להוסיף את האיך.
‏גם פה לא כתוב מה החלום שלי. אין שום רמז.
‏- פרק 4 ‏עבר מושלם -
‏מה זה? למה יש פרחים במקום ארוחת בוקר?
‏אנשים מתקיימים רק מאוכל?
‏אנחנו מתקיימים גם מאווירה ורומנטיקה.
‏נכון שהם יפים?
‏זה ממש לא נשמע כמוך. תני לי אורז.
‏טוב!
‏בנוסף, תלווי לי 300,000 וון.
‏למה כזה סכום?
‏אביו של קואנג-מן נפטר.
‏זו הבעת תנחומים.
‏לא נוכל לתת כל כך הרבה במצבנו הנוכחי.
‏תן לו 200,000 וון. ‏-הוא חבר קרוב.
‏זה קואנג-מן…
‏הוא גר בג'ג'ו, אז אני לא יכול לנסוע.
‏לפחות אביע תנחומים בכנות.
‏שיהיה. אין לי לתת לך. אין לנו כסף.
‏אז למה קנית פרחים מטומטמים אם את מרוששת?
‏אין־סוק קנתה לי אותם!
‏מלחיץ אותי אפילו לקנות תרד!
‏איך אוכל לקנות פרחים?
‏אלוהים, זה חסר טעם.
‏בעבר הוא נהג לקטוף למעני פרחי בר ברחוב.
‏לא תאכל? ‏-לא!
‏אין לי כסף לאכול!
‏אתה הולך עכשיו?
‏הרגע נכנסתי. איפה סאונג־היו?
‏הוא הלך לעבודה.
‏את הולכת לאנשהו? ‏-לעבודה.
‏עכשיו? החופשה שלך הסתיימה?
‏נותרו לי ימים מעטים. היום זה רק ביקור.
‏באמת?
‏ברגע שאשמע
‏את החדשות הטובות על תאריך היציאה שלי,
‏אעדכן אותך.
‏אין טעם לשאול אותי בכל פעם.
‏לא לזה התכוונתי.
‏אני מאחרת.
‏אני מניח…
‏שהיא תעזוב שוב בקרוב.
‏זו הייתה תאונת פגע וברח?
‏אתה לא רואה את השלט על פניי? ‏כתוב, "אל תתעסק איתי".
‏לא. כתוב, "הפנים שלי נפוחות".
‏נראה אותך ממשיך ללכת.
‏לאן את הולכת? ‏-לספרייה. למה?
‏טוב, ביי.
‏מה?
‏אתה לא סקרן למה?
‏אתה יכול לשאול אותי! ‏-למה?
‏אעשה משהו מדהים. אתה רוצה לראות?
‏- אנציקלופדיית מקצועות -
‏חקירה עצמית. החל מהיום, ‏אני מחפשת את החלום שלי.
‏תחפשי אותו בספר?
‏תמיד היה לי קל ללמוד.
‏היי, קראתי קצת מראש.
‏מה עם מפתחת בושם? יש לזה וייב מגניב.
‏לא? אז…
‏מתקנת שעונים! עם גישה של אומנית.
‏לא? אז…
‏אולי משהו ייחודי? ‏כמו להרבות חיפושיות? מגניב, נכון?
‏או אולי אפתח חנות ענתיקות?
‏היי, פעם צפיתי בתוכנית ‏שבה שחקני השח היו מגניבים.
‏פשוט תיקחי את זה ותעופי.
‏אני יודע שבאת בשביל קפה חינם.
‏זה היה שקוף כל כך? הכול יקר כל כך בימינו.
‏המטבח פה ממש יפה.
‏הוא לעובדים, אבל אף אחד לא משתמש בו.
‏תראי כמה התנור מבריק.
‏אני יודעת. הוא חדש לגמרי.
‏היי, סאונג־היו!
‏שלום.
‏היי, צבוט את לחיי.
‏לא, זה לא יאה.
‏אל תהיה כזה!
‏זה כי אני לא יודע אם אני ער או חולם!
‏לצבוט במקומך? ‏-לא!
‏טוב.
‏היי, סאונג־היו.
‏גרייפ יצרו איתנו קשר!
‏גרייפ בונים משרד חדש בסיאול.
‏הם רוצים שאנחנו ‏והאוון אדריכלות נציג הצעה לפרויקט.
‏האוון הם מחמשת המשרדים הגדולים.
‏אבל למה ירוקים כמונו?
‏אתה מכיר את החבר שלי ג'ין־קיו?
‏כן, הוא עובד בחברת אדריכלות בארה"ב.
‏כן, המשרד הזה עובד הרבה עם גרייפ,
‏והם ממונים הפעם על הפרויקט בקוריאה.
‏הם רוצים שת"פ עם משרד מקומי ‏והוא המליץ עלינו!
‏באמת?
‏כן! גרייפ בדיוק שלחו לי דוא"ל!
‏נראה לי שהחרדה שלי מאנגלית ‏זו מחלה חשוכת מרפא.
‏אתה מסוגל לקרוא את זה?
‏כן. ‏-צריך לנסח תשובה.
‏חייבים? ‏-מה?
‏פשוט תשאיר אותם על "נקרא"?
‏אתה יודע קצת אנגלית.
‏במכללה יצאת לטיול בארה"ב.
‏זה היה לפני המון שנים.
‏האנגלית שלי לא ברמה עסקית.
‏מה נעשה עכשיו?
‏שנעסיק מתורגמן?
‏לגרייפ יש סטנדרטים גלובליים.
‏מגובה התקרה ועד לתאורה, ‏הכול צריך להתבטא בעיצוב.
‏לגרייפ יש נהלים מסובכים,
‏אז יהיו המון דיונים.
‏כישורי תקשורת יהיו חשובים.
‏ג'ניפר זו ששלחה את הדוא"ל.
‏היא די דקדקנית.
‏רגע!
‏שמעתי שעבדת בחברה בארה"ב.
‏זה היה פה?
‏כן, זאת הייתה גרייפ.
‏אלוהים.
‏סאוק־ריו, אם יש לך זמן, תוכלי להציל אותנו?
‏מה? ‏-כמה?
‏כמה יעלה להעסיק אותך במשרה חלקית?
‏תפסיק. אתה מביך אותי. די.
‏סליחה. אני טיפה עסוקה.
‏יש משהו שאני חייבת למצוא.
‏כן, היא מחפשת משהו.
‏זה גם דחוף.
‏בבקשה.
‏לא תוכלי לעשות לנו את הטובה הזו? ‏זה חשוב מאוד.
‏מיונג־או, ארשום אותך מחר ‏לשיעורי אנגלית. "איי קן דו איט".
‏סאונג־היו, סתום.
‏כן, את חברה של סאונג־היו.
‏למה שתנצל אותי ככה? אל תדאגי.
‏נמצא דרך. ‏-תפסיק.
‏אעשה את זה. ‏-מה?
‏סאוק־ריו.
‏אעזור לכם.
‏תוקעת את האף? ‏-אלוהים!
‏אני מחפשת שערוריות בפוטנציה.
‏נה־יון, אל תגידי לי.
‏"גברים ונשים מתקשים להיות ידידים."
‏את טיפוס כזה?
‏אסור לדור המילניום ולדור ה-Z לחשוב ככה.
‏מר יון, רק להבהיר, גם אתה חלק מהדור הזה.
‏מה? ‏-אתה מדור המילניום.
‏נולדת בין תחילת שנות ה-80 ‏לתחילת שנות ה-2000.
‏באמת?
‏זה אומר שאנחנו באותה קבוצה.
‏כנראה אני עדיין צעיר.
‏היית חייב להעסיק ככה את הידידה שלו?
‏בת של החברה של אימא שלו זה לא ידידה.
‏זה היינו הך!
‏תצעקי עליי כמה שאת רוצה. ‏אנחנו בני אותו הדור.
‏את בטוחה שזו לא תהיה בעיה? ‏שוב תהיי מעורבת עם גרייפ.
‏זה נכון.
‏אז למה הסכמת לעזור?
‏בגללי?
‏כמובן.
‏היי, כבר 18:00. לא תלך הביתה?
‏יש לי הר של עבודה.
‏עדיין, צריך לאכול ארוחת ערב.
‏אכלנו רק כריך בצהריים.
‏אני לא רעב.
‏אל תדלג על ארוחות! ‏גם ככה כל זה נועד כדי לשרוד!
‏לכי אם את מתכוונת לנדנד. את סיימת להיום.
‏לא נכון.
‏מה את עושה? ‏-קוראת ספרי קומיקס.
‏זו גרסה מתקדמת של החקר העצמי.
‏בסיפור הזה יש רק דמות ראשית אחת.
‏יש סופר ודוגמנית.
‏"להיות מגניבים זה הנשק היחיד ‏של חסרי הכוח."
‏זה "כדורסל בתיכון וונג'ונג".
‏מה עם כדורסל? ‏-את לא משחקת כדורסל.
‏לא אשחק. אאמן.
‏שוב התחלת.
‏היי! ‏-מה?
‏העבודה שלך כיפית? ‏היא שווה שתרעיב את עצמך במשך 24 שעות?
‏אוכל לרעוב במשך 72 שעות.
‏- ס' השר קוואק סה־ואן -
‏איך ההרגשה להיות סגן שר החוץ?
‏תתיישבי ותשתי את התה שלך.
‏ארל גריי?
‏היית השגריר לבריטניה ‏במשך זמן רב כל כך שהטעם שלך השתנה.
‏זה כי אני זקן. ‏יותר מדי קפה עושה לי כאב בטן.
‏ידעת?
‏אנשים מכנים אותך קולין פירת' של משרד החוץ.
‏היית יותר כמו אלן דלון כשהצטרפת.
‏היי, באת הנה כדי לעלוב בי?
‏הזכירו את השמות של שנינו.
‏אבל רק אני התקבלתי, אז זאת נקמה?
‏מה אתה רומז?
‏לא מתאים לי להיות תקועה ככה במשרד.
‏אני רוצה לנסוע בעולם.
‏כן, זה מתאים לך.
‏אז לאן תשלח אותי הפעם, סגן השר?
‏אני בקוריאה כבר כמעט חודשיים.
‏כבר? איך הזמן טס.
‏אני מתחילה להיות עצבנית.
‏אין לי בעיה גם עם אזורים קשים. ‏שלח אותי לאן שתרצה.
‏אעבוד קשה במיוחד עד סוף התקופה שלי.
‏כן, גברתי. אדבר על זה עם השר.
‏אולי נלך לאכול?
‏כן, בטח.
‏מי־סוק!
‏סוק!
‏היי־סוק! זה היה כבד. ‏איזה מזל. תני לי טרמפ.
‏יצאת לקנות מצרכים?
‏נו, זה תמיד אותו הדבר ‏אצל טבחית כמוני. אכלת ארוחת ערב?
‏עדיין לא.
‏בואי לאכול.
‏אתבל לך שרכים. את תמותי על זה.
‏תשכחי מזה. זו סתם טרחה.
‏זו רק עוד כף על השולחן. זו לא טרחה.
‏תזמיני גם את בעלך.
‏הוא עסוק. למה?
‏בעלך לא אוכל בבית?
‏הוא במשמרת הערב! חסר לו אם יבוא הביתה.
‏אוף, למה האוזן שלי מגרדת כל כך?
‏אשתי שוב מלכלכת עליי?
‏אז היית בחוץ.
‏שלום, פרופסור!
‏כדאי שאיכנס לקראת עומס הערב,
‏אבל אין שום לקוחות.
‏אז אני יכול להזמין משהו?
‏אין אוכל בבית.
‏כמובן. למה אתה אומר את זה ‏בכזה עצב? בוא תיכנס.
‏היי.
‏מתחשק לך סוג'ו?
‏אין בעיה. אבל אתה לא צריך לעבוד?
‏זה לא סיפור. אסגור הערב.
‏תן לי.
‏זה כבוד.
‏הפרופסור המוביל במדינה לרפואת חירום ‏מוזג לי סוג'ו.
‏אתה ממש מקסים.
‏בטח היה לך זמן פנוי היום.
‏אתה תמיד עסוק.
‏הצעירים לא משתפים אותי.
‏אני מניח שאני נחשב זקן.
‏קח את ההזדמנות לנוח. על מה יש לדאוג?
‏אחרי שקרסת, היו לך תסמינים נוספים?
‏לא, כלום.
‏אני בסדר בזכותך.
‏אבל אני כל הזמן נפצע.
‏באמת?
‏אשתי לא מפסיקה לנעוץ בי את ציפורניה.
‏כל יום יש פצע קטלני חדש.
‏אילו רק הייתי מרוויח טוב,
‏היא לא הייתה מזלזלת בי.
‏בהקשר הזה, אני מקנא בך כל כך.
‏זה חסר טעם. מה כסף באמת שווה?
‏מתנשא כל כך…
‏אלוהים, אני שונא אותך.
‏לטמבלים ש…
‏אנשים שיש להם הכול תמיד אומרים דברים כאלה.
‏אבל מי שאין לו כלום יודע כמה כסף זה חשוב.
‏צריך הרבה כסף כדי להיראות נדיב.
‏זה אותו הדבר כשהולכים לקנות פירות.
‏קופסה של מנדרינות עולה 5000 וון,
‏אבל אי אפשר להשוות אותן ‏לתפוז טבורי שעולה 10,000 או 20,000.
‏אני יכול לקנות רק מנדרינות. ‏אותו הדבר עם גלידה.
‏אני לא יכול לקנות קופסה. ‏אני חייב לקנות ארטיק.
‏טאייאקי איכותי! הם תמיד נראים טוב.
‏אבל אני נאלץ לקנות טאייאקי זול.
‏אני מקנא בך.
‏מה?
‏למה מעולם לא חשבתי ‏לקנות משהו ולהביא אותו הביתה?
‏זה כי אתה עסוק.
‏בוא פשוט נשתה.
‏בטח.
‏זאת את, נכון? הפרמדיקית ג'ונג מו־אום?
‏הזכוכית השבורה מנהר האן?
‏רגע, עוגות האורז.
‏כן. עוגות האורז היו טעימות?
‏כן.
‏אבל איך ידעת שאני עובדת שם? ‏לא אמרתי לך את שמי.
‏ביררתי.
‏אני לא טיפוס שישכח להפגין תודה.
‏הבנתי.
‏דרך אגב…
‏את גרה קרוב? ‏-כן.
‏עברתי הנה לאחרונה.
‏ממש נחמד להיתקל בך. ‏-באמת?
‏סליחה, אבל כמה זמן תחזיק את זה?
‏נוכל לפתור את זה אם תשחררי.
‏אמרת שאתה אף פעם לא שוכח להפגין תודה.
‏לא תוכל לתת לי את המשקה הזה?
‏העיקרון ההוא חקוק בעצמותיי.
‏אבל זה עניין אחר.
‏אתה נחוש מאוד.
‏בדיוק כמו השם שלי. קאנג דן־הו.
‏אז אנשים באמת פועלים בהתאם לשם שלהם.
‏כן, טוב. מר קאנג דן־הו, גם אני אהיה נחושה.
‏היד שלי נגעה ראשונה בפחית.
‏וזה המשקה האהוב עליי.
‏הוא קר ומרענן.
‏כן, זה כמו טיול של בלוטות הטעם ביער.
‏גם אני מתאושש באמצעותו מהיום שהיה.
‏אני מתה על המשקה הזה. ‏כבר 20 שנים שאני שותה אותו.
‏אני שותה אותו כבר 21 שנים.
‏מו־אום?
‏מר קאנג?
‏מר צ'וי?
‏מפתיע לשמוע שעברת לשכונה שלנו.
‏לא היה לי מושג שאיתקל בך שוב.
‏אתה באמת כתב בעיתון צ'אנגוו היומי?
‏אתה לא מתחזה? ‏-הוא כתב עליי.
‏רוצה לראות? ‏-שכח מזה.
‏אבל אתה מכיר את סאונג־היו ומו־אום.
‏זה באמת עולם קטן.
‏נפגשנו ככה בזכות הגורל. שנרים כוסית?
‏בטח, נשמע טוב.
‏הרמת כוסית בתחת שלי.
‏לחיים. ‏-לחיים.
‏תודה שנתת לי את זה.
‏לא בדיוק נתתי לך.
‏לקחת ושילמת על זה ‏בזמן שאמרתי שלום למר צ'וי.
‏איך יש לכם כזה טעם דומה?
‏ועוד על דברים קטנים.
‏באמת?
‏זאת הפגישה הראשונה שלנו, אבל את מוכרת לי.
‏לא הייתי בקוריאה במשך עשר שנים.
‏זה משום שהפנים שלי יפות?
‏אל תלכי ותגידי את זה.
‏יזרקו עלייך אבן. ‏-אתה רוצה למות?
‏מה? ‏-מי שאל אותך?
‏בחייכם.
‏סליחה. כנראה טעיתי.
‏אז אתם חברי ילדות?
‏כן, אפשר לומר.
‏אם לדייק, האימהות שלנו היו חברות.
‏חברות בתיכון.
‏בילינו ככה מאז שהיינו ילדים.
‏איכשהו, אנחנו עדיין מבלים יחד.
‏זה נחמד.
‏תמיד קינאתי באנשים
‏שהיו להם חברים בשכונה.
‏איפה גרת?
‏סליחה?
‏טוב… בסביבה.
‏יש לי משהו דחוף. אני צריך ללכת.
‏מה? פתאום?
‏בפעם הבאה… מצטער. ‏-מה?
‏נתראה. ‏-מה?
‏ביי. ‏-מה?
‏זה היה פתאומי כל כך.
‏אמרתי משהו שגוי?
‏זה היה חשוד.
‏את עדיין מפקפקת באנשים?
‏למה הוא עזב בדחיפות?
‏הוא גם נמנע מלענות על השאלה בנוגע למגוריו.
‏הוא לא רצה לדבר על דברים אישיים.
‏הרגע נזכרתי! היי, מו־אום.
‏זוכרת שקברנו כמוסת זמן?
‏כן.
‏הוצאנו אותה לאחרונה.
‏כן.
‏המכתב שלך היה חסר.
‏זה הכול?
‏הוצאתי אותה באותו לילה. הייתי סקרנית.
‏לעזאזל. מו־אום הייתה הבוגדת האמיתית!
‏זוכרת מה כתבנו?
‏המכתב של סאוק־ריו לא היה מפתיע. ‏הוא היה בדיוק כמוך.
‏באשר לסאונג־היו…
‏אני לא זוכרת.
‏אתם כנים כל כך!
‏סוף סוף פתחתם אותה?
‏כן, אבל את יודעת מה סאונג־היו עשה?
‏הוא קרא את שלי, וסירב להראות לי את שלו!
‏באמת? ‏-כן.
‏הלו?
‏התכוונתי להתקשר אליך מאוחר יותר. כן.
‏זה דבר טוב שלא היה לו חלום להיות שחקן.
‏מו־אום זוכרת מה כתבתי?
‏אין סיכוי. זה לא אפשרי.
‏לא ייתכן שהיא זוכרת. לעזאזל.
‏טוב, תגיע הביתה בבטחה.
‏האדם הגיע הביתה בבטחה?
‏כן. ‏-זה נהדר.
‏זאת הייתה תלונה דחופה.
‏קשה עם תלונות.
‏כל הכבוד.
‏כן. ‏-כל הכבוד.
‏אתה מתכוון לקום?
‏בחייך.
‏מה השעה?
‏השעה תשע בבוקר, טיפש.
‏למה הערת אותי מאוחר? ‏אני חייב להתכונן לעבודה!
‏אם אכפת לך כל כך מהעבודה, ‏למה סגרת אתמול מוקדם?
‏מה? מי אמר?
‏גברת קאנג אמרה שהיא ראתה כשהיא עברה ליד.
‏אני שונא את השכונה הזאת. צריך לעבור!
‏יש פה מלא מרגלות שלך!
‏אז אל תפשע.
‏מותק, איך הגעתי אתמול הביתה?
‏מאיפה לי לדעת?
‏קום! ‏-היא כעוסה כל כך.
‏מותק, אפשר לקחת יום חופש?
‏העצלן הטיפש הזה!
‏אי אפשר להיפטר ממנו!
‏מה זה?
‏אני מותש.
‏מה הריח הזה?
‏הוא מגיע ממך. ‏-די.
‏גון־סיק.
‏אני מריח פרחים. ‏-תנסה לעמוד זקוף.
‏אלוהים אדירים! מי אתה?
‏רגע… ‏-ורדים.
‏ורדים! ‏-גון־סיק!
‏אלה ורדים!
‏"את נראית…" ‏-גון־סיק!
‏אל תעשה את זה! ‏-"בדיוק כמו ורד…"
‏גון־סיק!
‏חכה רגע!
‏"כש…" ‏-נלך הביתה.
‏קדימה. ‏-"אני אקרא לך…"
‏בסדר.
‏רק שנייה!
‏"כשאני אקרא לך"
‏גון־סיק?
‏"אקרא לך ורד"
‏טוב.
‏בוא נלך הביתה. ‏-אני הולך.
‏אני בדרך. ‏-כן.
‏אני הולך! לא אלך הביתה!
‏לא אלך הביתה!
‏אתה תיפצע! ‏-לא אלך הביתה!
‏גון־סיק! ‏-לא אלך הביתה!
‏"את נראית כמו ורד"
‏גון־סיק, פרחח!
‏צא מזה, גבר!
‏אדוני?
‏לך הביתה!
‏אלך הביתה. ‏-לך הביתה!
‏כן, אדוני. ‏-תפסיק.
‏בסדר. ‏-תפסיק, בסדר?
‏לך.
‏לך! ‏-כן, אדוני.
‏נלך.
‏בוא נלך הביתה.
‏אל תצעק עליי ככה. ‏-בוא.
‏לא אלך הביתה אם תצעק עליי!
‏אני אהרוג אותך. בוא הנה!
‏אני משמין כל כך.
‏אלוהים, אשתי היקרה. ‏היא אף פעם לא מתכוונת למה שאומרת.
‏היא אוהבת אותי כל כך.
‏זה חם! לעזאזל! מה נסגר?
‏מה קרה לידיים שלי?
‏זה כואב כל כך! זה כואב!
‏אלוהים, גון־סיק.
‏מתי הוא קטף אותן למעני? בשביל זה אני חיה.
‏כבר שלחתי לכם רעיון ראשוני בדוא"ל.
‏אולי נדבר על הדברים פנים אל פנים
‏משום שתגיעו לקוריאה בסוף השבוע?
‏כן, ואשלח לך את התאריך ‏והשעה המדויקים של הפגישה.
‏נהדר. אני מקווה שזו תהיה ההתחלה ‏של משהו מלא משמעות
‏פה, בסיאול, העיר היפה.
‏גם אני. תודה.
‏תודה.
‏יה!
‏הכול הרבה יותר קל כשאת פה.
‏הכול זרם כמו נחל!
‏זאת בטח ההרגשה כשאתה זוכה ‏בכוחם של אלף צבאות.
‏אל תיסחף. זה חסר כנות.
‏למה שתעוות ככה את המילים שלי?
‏את יודעת שאני כן, נכון?
‏כמובן.
‏בטח קשה לעבוד עם כזה לא יוצלח.
‏זה נכון.
‏מתי התקרבתם כל כך?
‏החברות שלנו התחילה ‏אחרי שהתחלנו לעקוב זה אחר זה.
‏לעקוב זה אחר זה?
‏במדיה החברתית.
‏יש לו הרבה עוקבים.
‏והרבה זרים.
‏נדיר שאני מדבר על זה.
‏היי, אני מוכר למדי מסביב לעולם.
‏אתה לא מדבר אנגלית.
‏תראה, בעולם הזה
‏אנחנו מתקשרים דרך העדפות, לא שפה.
‏כן. ‏-נה־יון ואני גם עוקבים זה אחר זה.
‏הבנתי.
‏אבל נראה לי שיש לה חשבון פרטי נוסף.
‏היא מצלמת תמונות אוכל וסלפי.
‏אבל מזמן לא פרסמה כלום.
‏צר לי לומר לך
‏אבל שום עובד לא רוצה ‏להיות חבר של הבוס שלו.
‏רציתי ליצור חברה שווה וחופשית.
‏חבל. דרך אגב, למה התפטרת מגרייפ?
‏סליחה?
‏כלומר, גרייפ ידועה כעבודה הטובה בעולם!
‏כולם חולמים להצטרף לחברה. אז למה?
‏הוא אף פעם לא מפסיק, נכון?
‏הבית הפרטי בבוריונג־דונג? ‏-כן.
‏הרסתי את הבית שלו בגלגול קודם?
‏שרפתי אותו?
‏אתה מסוגל.
‏אתה מומחה בעולם האדריכלות.
‏בהצלחה. ‏-איי קן דו איט.
‏שלום, מר קאנג. אכלת…
‏אתה כועס כל כך שאתה לא מסוגל לאכול?
‏אתה בטח כועס מאוד.
‏מצבך נהדר.
‏הבנתי. אתה רוצה לדבר ‏עם הנשיא צ'וי סאונג־היו?
‏כן, רק שנייה.
‏יו קן דו איט.
‏שלום, מר קאנג. זה אני.
‏כן, אולי תחילה תנסה להירגע.
‏אתה יכול להסביר הכול לאט?
‏קשה להתפרנס.
‏אני רואה שהם מתלהבים,
‏אבל אני לא בטוחה שזה יצא טוב באותה מידה.
‏שמתי אותם ברשימה רק בזכות ההמלצות שקיבלנו.
‏אבל הם די חדשים ‏ועדיין לא ביססו את עצמם בתעשייה.
‏לא נראה לי שיש להם סיכוי נגד האוון.
‏שלום!
‏אלוהים.
‏שלום. ‏-תני לי.
‏אתה בטח השכן.
‏אתה יוצא מאוחר יותר מתמיד.
‏הכתבה שאסקר בקרבת מקום.
‏אני מבינה.
‏לאן את הולכת?
‏לאן יש לי ללכת? לסוכנות הנדל"ן.
‏בואי נלך. אקח את זה בשבילך.
‏לא צריך.
‏זה בסדר.
‏אתה לא עסוק?
‏זה בסדר. ‏-תודה רבה.
‏זה כבד כל כך!
‏כן. ‏-מה יש פה?
‏- הכתב קאנג דן־הו -
‏אז הוא כנראה באמת כתב.
‏היי, ילדה.
‏מה את מחפשת? רוצה עזרה?
‏אני מחפשת מעגלי תבואה.
‏מעגלי תבואה?
‏שרידים שהשאירו חייזרים?
‏כן, אתמול בלילה ראיתי משהו שהאיר בשמיים.
‏אולי נחתה חללית.
‏את מאמינה בחייזרים? גם אני, חברה!
‏את יותר כמו דודה.
‏סליחה, הגזמתי?
‏כן.
‏אבל גם אני מאמינה בחייזרים.
‏האמת היא שגם סנטה קלאוס הוא חייזר.
‏מה?
‏אם סנטה רוצה לחלק מתנות בכל רחבי העולם,
‏הוא צריך להתעלות על החלל והזמן, נכון?
‏וואו, את גאון.
‏אני אחפש איתך.
‏זה בסדר. אני יכולה לחפש לבד.
‏באמת.
‏אבא שלי אסר עליי לדבר עם זרים.
‏מה?
‏כאן. ‏-בסדר.
‏תיכנס. שם. בסדר.
‏כאן? ‏-לא שם. על השולחן בפנים.
‏תודה רבה.
‏בדיוק הגעת הנה?
‏היי, מי־סוק?
‏מי זה?
‏הוא בדיוק עבר לבית לידינו.
‏הוא נשא את הארגז הכבד הזה למעני.
‏שלום. ‏-שלום.
‏אני צריך לזוז.
‏כן, בטח. תודה.
‏טוב.
‏תודה! ‏-אין בעד מה.
‏ביי. להתראות.
‏הוא נראה אדם טוב.
‏נחמד באופי ונחמד במראה.
‏נאה, נכון?
‏מה הוא עושה? ‏-כתב בעיתון צ'אנגוו היומי.
‏הוא יהיה גם שידוך טוב לסאוק־ריו.
‏לא, אין סיכוי.
‏למה לא? את שומרת עליו בשביל מו־אום?
‏לא, זה לא העניין. הוא…
‏שלום! כן, כאן נדל"ן היירונג.
‏אלוהים. הוא הרים ‏את הדבר הכבד הזה בלי מאמץ?
‏הצעיר גם חזק.
‏הוא כתב והוא חזק.
‏לא מצאת את זה?
‏מה?
‏רוצה ביס? ‏-לא.
‏למה לא? קחי ביס. נתחלק.
‏לא.
‏בסדר.
‏רוצה שוקולד?
‏טוב.
‏לא.
‏קחי.
‏אבא שלי אמר לי ‏לא ללכת עם זרים שמציעים לי אוכל.
‏את לא צריכה ללכת איתי. פשוט תיקחי את זה.
‏למה את עושה לי את זה? ‏למה את מנסה לפתות אותי?
‏את זוממת משהו?
‏את צופה בהמון טלוויזיה!
‏את מנסה לחטוף אותי?
‏ובהמון סרטים.
‏אתקשר למשטרה.
‏לא!
‏אני לא אדם זר.
‏אני עובדת בתחום שמזכיר משטרה.
‏כשמתקשרים למוקד החירום…
‏לא מכבי אש אלא אמבולנס.
‏את פרמדיקית?
‏נאכל צהריים.
‏לכי. יש לי עבודה.
‏תפסיק לעבוד ונלך לאכול!
‏למה את מתרגזת?
‏את יודעת שהלו"ז שלי לחוץ.
‏היי! אל תעשה את זה. למי אכפת אם הם גרייפ?
‏אל תעבוד עם החלאות האלה! ‏-מה נכנס בך?
‏זה כבר הוחלט.
‏גרייפ כבר הקצו את הבניין החדש שלהם להאוון.
‏למה את מתכוונת?
‏באתי לכבות את הצג,
‏וכנראה השיחה לא הסתיימה, ‏אז שמעתי הקולות שלהם.
‏משום שהלו"ז צפוף, ‏הם רוצים שהאוון יתחילו מייד.
‏אטלייה אין הייתה מועמדת ‏אבל אמרו שזה לא יסתדר
‏בגלל הקריירה הקצרה של החברה ‏וזה שאין לכם עבר מרשים.
‏הם אמרו שאתם קבוצת הביקורת.
‏סיפרת למיונג־או?
‏לא, עדיין לא.
‏אל תגידי לו.
‏תעמידי פנים שאת לא יודעת. ‏-למה?
‏תמשיך לעשות את זה?
‏אתה יודע שהם הולכים עם האוון.
‏למדתי את המידע באופן לא רשמי.
‏אני אפעל באופן רשמי.
‏אם ככה, בסדר.
‏פשוט תעשה עבודה עלובה ותגיש אותה.
‏אתה חשוב בקוריאה.
‏מה גרייפ מבינים?
‏"עבודה עלובה"?
‏לא אעשה את זה.
‏העיקרון שלי הוא לא להבדיל בין עבודות.
‏זה לא משנה אם הסיכוי נמוך או הפרויקט קטן,
‏כל עוד הוא מופיע תחת השם של אטלייה אין,
‏תמיד אתן את המיטב.
‏נראה לך שתהיה חלק משמעותי ‏במשחק הזה שברור שמכור מראש?
‏מה, אתה סמרטוט בין-לאומי?
‏סאוק־ריו.
‏זה מעליב.
‏שום מעליב! התעשייה היא הבעיה!
‏אני מכירה אותם טוב יותר מכל אחד אחר.
‏לא משנה כמה משתדלים,
‏זה בזבוז זמן.
‏אל תדברי ככה על העבודה הקשה שלי.
‏למי אכפת אם את מכירה אותם?
‏את לא מכירה אותי.
‏אז תמשיך במאמץ העקר הזה
‏ותגווע בו זמנית ברעב?
‏פשוט תשכחי מזה.
‏בסדר! אז באותה הזדמנות אתחפף!
‏אל תכלול אותי בזה.
‏היי, לא מגיע למר יון לדעת?
‏המקום הזה עלוב מדי
‏למישהו כמוני.
‏שלום.
‏-זאת הפעם הראשונה שלך פה?
‏את גרה בשכונה? ‏-לא, אני עובדת בקרבת מקום.
‏הבנתי.
‏הציוד פה דפוק, נכון?
‏קשה לי לומר שלא.
‏אם אנחנו רוצים למשוך לקוחות חדשים,
‏נצטרך תחילה להחליף את כל הציוד.
‏אמרתי את זה שוב ושוב.
‏אין טעם.
‏הבעלים של חדר הכושר מיושן כל כך.
‏הבנתי.
‏שמו גו סאול-גי, ובעבר הוא היה מתאגרף.
‏הוא עבר לפיתוח הגוף אחרי פציעה.
‏הוא בחור שרירי, אבל נכון שהשם שלו נשי?
‏אתה צודק.
‏ועדיין, הוא מוכשר ויש לו הרבה מדליות.
‏הוא גם בכושר ביחס לגילו.
‏אבל איך אוכל לתאר את החשיבה שלו?
‏את יודעת מה הכינוי שלו?
‏לא.
‏גולד-סקול.
‏כי הוא אולד סקול!
‏הוא אמר שמהות הספורט ‏היא יותר כנות מאשר ציוד או משהו.
‏אני נשבע.
‏שלום. באת להירשם?
‏כן. ‏-מכאן.
‏לעזאזל.
‏פגשתי היום חברה מדהימה.
‏טוב. בואי נאכל בזמן שנדבר.
‏אמרת שאת גוועת ברעב, אז הבאתי באופן אישי.
‏כמעט שכחתי שאני רעבה.
‏איזו מין חברה זו הייתה?
‏זה טעים.
‏הביצים נמסות לי בפה.
‏זה עדיין חם.
‏איזה משלוח מהיר, חברתי. כל הכבוד!
‏נכון?
‏רואה, אין חברה כמוני, נכון?
‏איזו חברה מדהימה הכרת?
‏מה? ילדה בת שש?
‏כן, אבל הגיל הרגשי שלה בטח מבוגר מגילך.
‏היא הייתה עמוקה מאוד.
‏מנוולת קטנה!
‏אני רצינית.
‏היא הייתה קטנה ככה!
‏היא חיפשה מעגלי תבואה במדשאה.
‏ג'ונג מו־אום מיניאטורית.
‏בילדות כל הזמן חיפשת את אי-טי, ‏ועשית עם האצבע.
‏באמת עשיתי את זה.
‏בכל מקרה, היא הייתה כזאת חכמה ומתוקה.
‏מה שמה?
‏לא שאלתי.
‏את בטוחה שהיא גרה פה?
‏אני לא יודעת.
‏הייתי צריכה לשאול אותה!
‏כמעט איבדתי את חברתי הטובה ‏לטובת ילדה אקראית.
‏היי, מו־אום?
‏לא היו לך תמונות של איירון מן, ‏ספיידרמן וגיבורי על אחרים שם?
‏מה פתאום הקוטב הצפוני?
‏זה הקוטב הדרומי.
‏זה מה שהכי מעניין אותי בימינו.
‏אני לא מאמינה איך האהבה שלך השתנתה.
‏מגברים לקוטב הדרומי.
‏זה נראה יעיל יותר.
‏לא אוכל להתכחש לזה.
‏סיימנו לאכול אז נלך להסתובב בשכונה.
‏תקראי גם לסאונג־היו. ‏-לא! אין סיכוי!
‏אם תתקשרי אליו, אבריז.
‏שוב רבתם?
‏לבניין הזה אין חזית. ‏משהו חסר. איך אגדיר את זה?
‏הוא לא מרשים.
‏מרשים?
‏אולי נוסיף צורה של מנסרה ‏שתשבור ותספוג את האור,
‏ותיצור שלל צבעים?
‏כמו הרמוניה של אלפי צבעים ‏שתמיד מתפתחים למשהו חדש,
‏נוכל לשנות את הארכיון של גרייפ לחלל פיזי.
‏כן, אתה מתנסח יפה כל כך.
‏היי, זהו זה. סיימנו.
‏העסקה עם גרייפ תצליח בוודאות.
‏בוא נראה. ‏-בוא לא נפתח ציפיות.
‏איך לא? מדובר בגרייפ.
‏חוץ מזה,
‏ההזדמנות עצמה ממש מרגשת אותי.
‏אני מרגיש שגומלים לנו על כל עבודתנו הקשה.
‏ובל נשכח, אני בוטח בך.
‏האדריכלות של צ'וי סאונג־היו ‏מעניקה לאנשים השראה.
‏כל עוד אתה איתי,
‏אני בכלל לא פוחד מהצוות של האוון!
‏שנוסיף את הנגיעות האחרונות?
‏מיונג־או? ‏-כן.
‏תתרחק ב-30 ס"מ. אתה תפגע לעצמך בעיניים.
‏לפעמים אתה נשמע כמו אבא שלי.
‏אבא!
‏שלום.
‏זה שוב אתה הכתב.
‏זו שוב הפרמדיקית.
‏סוכריה על מקל בטעם דוריאן.
‏שוב הטעמים שלנו זהים?
‏נראה שכן.
‏בסדר.
‏נראה לי ששוב הייתי ראשונה. ‏תוריד את היד, בבקשה.
‏זכור לי שבפעם הקודמת ויתרתי לך.
‏תתרחקי, בבקשה. ‏-תקשיב.
‏אתה יודע שהטעם הזה נדיר, נכון?
‏המכולת מוכרת את הטעם הזה בזכותי. למה?
‏אני היחידה שקונה אותו! ‏-כבר לא.
‏אני אקנה אותו מעכשיו.
‏למה המילה האחרונה תמיד שלך?
‏את מוזמנת לומר משהו.
‏נו, באמת.
‏- דוריאן -
‏אתם משלמים?
‏כן.
‏כל המרבה הרי זה משובח.
‏אנחנו יכולים לחוות את מתיקות הסוכרייה ‏משלל נקודות מבט.
‏כן, ואני חווה היום טעם חדש. תסכול.
‏רוצה טרמפ? ‏-לא.
‏לך. ‏-תסלחי לי.
‏מה? יש לו ולגאות מן אותה המכונית.
‏מה הטעם? הוא כזה קטנוני.
‏מתי אסיים לפרוק?
‏זה עדיין היה אצלי?
‏- מרץ 2007 ‏אליפות השחייה הלאומית בסיאול -
‏- עץ רימון -
‏סאוק־ריו מטרידה אותי עכשיו עם עצים.
‏הנה תמונה ישנה שמצאתי.
‏ידעתי ששניכם נראים מוכר.
‏סאונג־היו, זמן ללכת. קדימה.
‏טוב.
‏- עץ רימון -
‏סאוק־ריו תיפגש איתנו במלון?
‏לא, היא לא תבוא היום.
‏על מה אתה מקשקש? הנה היא.
‏היי, סאוק־ריו.
‏שוב פעם?
‏שלפוחית השתן שלי פעילה כשאני לחוץ. ‏אני חייב לחזור לשירותים.
‏לך. ‏-כן, לשירותים.
‏למה באת היום? ‏-אתה מתלונן?
‏אמרת שלא תבואי.
‏דאגתי שידברו עליך רעות ‏בגלל שאתה לא יודע אנגלית.
‏אם הדברים ישתבשו, אקלל אותם בשמך.
‏את טובה בקללות.
‏רוצה שאתאמן עליך?
‏סאוק־ריו?
‏זאת את. אלוהים. היי.
‏מזמן לא נפגשנו.
‏נעים מאוד.
‏-אני כריס.
‏אני סאונג־היו.
‏כריס יצטרף אלינו כאן בקוריאה ‏כמעצב המוצר הראשי של גרייפ.
‏יהיה לו תפקיד קריטי בהתחברות לקולות
‏בתוך הארגון שלנו ומחוצה לו ‏בשביל הפרויקט שלנו.
‏תמשיכי. נשמע נהדר.
‏לא ידעתי שכזאת אחריות רצינית
‏מוטלת על כתפיי.
‏למרות שאני כאן לרגל עסקים,
‏תמיד רציתי לבקר בקוריאה באופן אישי.
‏זה משום שהיגרתי לארה"ב בגיל שמונה.
‏לא פלא. אז אתה קוריאני מחו"ל.
‏נכון.
‏יותר מכול,
‏לראות שוב את סאוק־ריו
‏משמח אותי כל כך.
‏סאוק־ריו?
‏אתם מכירים?
‏כן.
‏קודם אמרנו שלום.
‏היא הייתה מנהלת פרויקט בגרייפ.
‏באמת?
‏וואו, עמיתים ותיקים ‏שנפגשים במקרה מעבר לים?
‏אולי הגורל קבע שזה יסתדר.
‏נכון?
‏כשהיא פתאום אמרה בזמנו שהיא חוזרת לקוריאה,
‏התאכזבתי נורא.
‏היה כזה מבאס כשהיא עזבה את ארה"ב.
‏סליחה? את סאוק־ריו ששמעתי עליה רבות כל כך?
‏פשוט חשבתי שיש לכם אותו השם.
‏לא פלא שהיה כזה מושלם לעבוד איתך.
‏כן, בדיוק. היא תמיד מלאת תשוקה ‏ומחויבת לחלוטין לעבודתה.
‏אפשר לבטוח בה שהיא תבצע את הדברים.
‏ניהלנו בדיקה ראשונית,
‏אבל המדדים לא עמדו בציפיות שלנו.
‏רציתי לראות עלייה בקצב ההמרה,
‏אבל לא היה הרבה שיפור.
‏לא, התוצאה היא לא בדיוק מה שכיוונו אליה.
‏בואו נחזור לתכנון ונראה איפה טעינו
‏לפני התדרוך החודשי הבא.
‏שוב? אבל ניסינו המון פעמים ונכשלנו.
‏סוזן צודקת.
‏הלו"ז צפוף, אז אולי עדיף שנוותר.
‏אני יודעת שהיה קשה,
‏אבל אולי ננסה עוד פעם אחת?
‏עדיין…
‏בסדר. פשוט נעשה את זה.
‏אבל פיטר וסוזן רק הצטרפו אלינו,
‏והם צריכים קצת זמן להסתגל.
‏אז אצטרך שתעשי הרבה יותר. זה בסדר?
‏כמובן.
‏שנסיים פה?
‏טוב, נסיים.
‏כל הכבוד.
‏תודה שהסכמת איתי, כריס.
‏בטח. מובן שאסכים. אנחנו באותו צוות.
‏את יודעת, המשרד הזה מזכיר מדבר,
‏אז אנחנו צריכים להיות הג'יני זה של זה.
‏ג'יני?
‏כן. כשתהיי מדוכאת
‏ויהיה לך קשה,
‏תוכלי לשפשף את המנורה ככה.
‏אתה מבקש ממני משאלה?
‏בערך.
‏זה אומר, "אני בוטח בך".
‏את מלאת תשוקה ואת אדם אחראי.
‏הקפטן שלנו.
‏בום! ‏-בום!
‏לכי על זה! ‏-תודה.
‏אתה יודע, סאוק־ריו?
‏עשיתי בדיוק מה שאמרת, והנה!
‏נכון? ביקשתי ‏מ"סאוק־ריו בעלת היכולת" שתעזור לי,
‏והיא עשתה את כל העבודה שלי במקומי.
‏כן. ‏-אז איך ידעת?
‏דרך ניסוי וטעייה.
‏הבנתי שהיא תעשה הכול ‏בתמורה לטפיחה קלה על השכם.
‏בייחוד ה"אני מאמין בך".
‏אלה הן מילות הקסם.
‏היא באמת מאמינה שהיא יכולה לעשות הכול?
‏למרות מאמציה,
‏בבוא היום היא תיתקל בתקרה.
‏כן.
‏נראה לך שחסרה לה אהבה?
‏אולי זאת הסיבה ‏שהיא נואשת כל כך לשבחים והכרה,
‏כמו ילדה קטנה.
‏כן, אולי.
‏אגב, שמעתם?
‏זאת הסיבה שהיא לקחה חופשה ‏מהעבודה לפני שלוש שנים.
‏מה שקרה לה היה די רציני.
‏ילדה מסכנה.
‏טוב, חבר'ה. זה נגמר.
‏בואו נתכנן את הסופ"ש שלנו
‏שכן הבינה המלאכותית המקסימה שלנו ‏תבצע את עבודתנו במקומנו.
‏היי, מה דעתכם על זה?
‏בואו נלך לקיי-טאון הלילה.
‏טוב? ‏-כן.
‏נשמע טוב. ‏-נהדר.
‏טוב, נתראה. ‏-להתראות.
‏היי, חבר'ה, מה קורה?
‏"האור שמניב צבעים חוזרים או מאות אלפי…"
‏סליחה.
‏לא לזוז. אנגב את זה.
‏היד שלי החליקה.
‏סאוק־ריו, את בסדר?
‏היי. את בסדר? ‏-סליחה.
‏אני צריכה ללכת לשירותים.
‏שניקח הפסקה לרגע?
‏בטח.
‏כמה זמן אצטרך להיות פה?
‏זה היה אמור להיות מפגש חפוז,
‏אבל הם הכינו המון דברים.
‏זה חבל, כי הם רק מבזבזים את זמנם.
‏אבל אני די אוהבת את ההצעה שלהם.
‏באופן אישי, לדעתי חבל ‏שהחלטנו ללכת עם האוון.
‏הצעה טובה לא תמיד מניבה תוצאות טובות.
‏חוץ מזה, הם בסך הכול סטארט-אפ.
‏זה המטה. שנייה.
‏טוב. ‏-זאת ג'ניפר.
‏היי, סאוק־ריו.
‏את בסדר?
‏בכל מקרה, לא תיארתי לעצמי שאראה אותך פה.
‏נכון? גם אני לא.
‏כן, נראה שאת מצליחה מאוד. מה שלומך בימינו?
‏תהיתי אם האחרים יודעים על זה.
‏לפני שלוש שנים?
‏אני מעדיפה שלא תזכיר את זה.
‏סליחה אם פגעתי בך. אני פשוט דואג לך.
‏אני יודעת
‏שגרייפ החליטו ללכת עם האוון.
‏מה? ‏-אל דאגה.
‏אעמיד פנים שאני לא יודעת
‏למען העמיתים שלי שעושים את המיטב.
‏אז תתנהג גם אתה בנימוס.
‏היי, נראה לי שיש אי הבנה.
‏מספיק.
‏אתה כבר יודע ששמעתי אתכם מדברים שם.
‏נכון.
‏אבל התכוונתי לזה כשאמרתי ‏שהצטערתי כשעזבת אותנו.
‏תביני, היית הג'יני שלי בגרייפ.
‏תוכנה חכמה ונוחה.
‏שהייתה גם קלה לתמרון.
‏זכור לי שרציתי…
‏מנוול! ‏-סאונג־היו!
‏מה הבעיה שלך? ‏-מה לעזאזל אמרת?
‏חשבתי שלא הבנת.
‏כמה מציק. ‏-היי.
‏חשבת שפשוט אשתף פעולה?
‏לא ציפיתי להוגנות, אבל זאת פשוט גסות.
‏אולי אתה זה שלא מודע למקומו?
‏איך משרד עלוב מעז ‏לתכנן את הבניין החדש של גרייפ?
‏ואומרים שעובדי חברה ‏מעידים רבות על המעמד שלה.
‏אני מתחיל לפקפק בשיקול דעתך ‏אם העסקת כזה בחור לא ידידותי.
‏חתיכת פרחח! ‏-היי!
‏אל תעשה את זה.
‏אלוהים!
‏איך העזת לנקוט באלימות נגד מישהו מהמטה?
‏לא אשכח את זה.
‏אני אדווח על זה! ‏-בבקשה.
‏לך על זה, אידיוט. ‏-היי!
‏דבר איתי, כריס. זה בגללי.
‏מר יון, אני אתפטר.
‏מה? ‏-אל תשלם לי את כל המשכורת.
‏היי, סאוק־ריו!
‏אין לי שום קשר מעכשיו עם אטלייה אין,
‏אז אל תערב את החברה.
‏היי, באמת נראה לך ‏שאין לי משהו טוב יותר לעשות
‏מאשר להתעסק עם המשרד הזה?
‏לעזאזל.
‏היי.
‏בנוסף, תעבדי על האנגלית שלך.
‏האנגלית שלך עדיין דפוקה.
‏כשמבקשים ממישהו טובה,
‏תחילה צריך לומר "בבקשה".
‏נו?
‏בבקשה…
‏כן?
‏בבקשה…
‏בבקשה תישק לי בתחת!
‏זה…
‏היה אגרוף מבה סאוק־ריו החופשייה, ‏לא עובדת במשרה חלקית באטלייה אין.
‏זאת המתנה שלי לכפוף שלי לשעבר ‏שהאישיות שלו דפוקה.
‏די.
‏מזמן לא נעלתי עקבים. זה כואב.
‏ראית אותי בעבודה אז אתה יודע ‏כמה אני עקשנית ולא מרפה.
‏המשרד הזה הוא יותר ממה שמגיע לך.
‏נראה אותך מתעסק עם אטלייה אין.
‏אאסוף את כל הראיות על הניצול שלך של המשרד,
‏גניבת מוצרים, זלזול בעבודה וגזלייטינג.
‏ואשלח הכול בסלסילת מתנה לגרייפ.
‏הבנת?
‏סאוק־ריו!
‏בה סאוק־ריו!
‏לאן את הולכת?
‏אני רוצה להיות לבד. עזוב אותי.
‏בטח השתגעתי. למה יצאתי להליכה בלילה?
‏מה אתה עושה?
‏מה שלום רגלייך?
‏איבדתי תחושה לפני כמה זמן.
‏זה הרבה יותר נעים. אלוהים.
‏למה שתעלי לכאן בעקבים?
‏זאת מעין הענשה עצמית.
‏האם ידעת
‏שכשישו מת על הצלב למען ‏חטאיהם של בני האדם, הוא היה בן 33?
‏הוא היה בן גילנו.
‏את תשתמשי בגיל המערבי שלנו עכשיו?
‏אתה לא רואה שאני רצינית?
‏תמשיכי לדבר.
‏מרשים שהוא עשה את זה בגיל שלנו.
‏אני מתקשה אפילו עם מילים שמכאיבות.
‏כמובן. אפילו הערות הכי קטנות כאלה מכאיבות.
‏היי, סאונג־היו.
‏הייתי דחויה בגרייפ.
‏אחרי שעזבתי את החברה,
‏בהתחלה האשמתי את כריס ואת האחרים.
‏אבל הבנתי משהו אחרי שראיתי אותך עובד.
‏האמת היא שזה היה בגללי.
‏אילו עשיתי משהו שנהניתי ממנו, כמוך,
‏הייתי עומדת בזה בלי קשר לכלום.
‏לא.
‏ברור שאת סבלת מהטרדה במקום העבודה.
‏זה לא קשור בכך שאוהבים את העבודה או לא.
‏מה שאני אומר זה…
‏שרק משום שהתפטרת,
‏זה לא אומר שהיית חסרת תשוקה ונחישות. טוב?
‏בנוסף, אין היגיון ‏בכך שהקורבן יאשים את עצמו.
‏אוף, הייתי צריך להרוג ‏את המניאק ההוא. לעזאזל.
‏זה לא טוב.
‏בואי איתי.
‏לאן אתה הולך? ‏-בואי.
‏אבל רק התחיל להיות לי נוח.
‏לאן אנחנו הולכים?
‏תכתבי אותם פה.
‏כל השמות של האנשים שהציקו לך.
‏מה? למה פתאום?
‏בואי נתחיל בכריס.
‏מה אתה עושה?
‏- כריס -
‏נראה שהיה לו גוף די טוב.
‏- כריס שמן -
‏הייתי צריכה לדעת.
‏גם היה לו הרבה שיער.
‏"התקרחות."
‏תפסיק. לא מתאים לך להיות כזה ילדותי.
‏שכחת מה הוא עשה לך?
‏למניאק היו שיניים ממש ישרות. ‏בילדות היה לו גשר.
‏"שיניים תותבות."
‏תכתוב גזזת רגליים. וטחורים.
‏ציפורניים חודרניות. ‏-גזזת…
‏אין מספיק מקום.
‏היית צריך לקנות מנעול גדול יותר.
‏צריך לכתוב גם על סוזן ופיטר.
‏אכתוב בקטן יותר.
‏גזזת רגליים. ‏-טחורים.
‏טחורים. ‏-ציפורן חודרנית.
‏ציפורן…
‏לא נראה לך שציפורן חודרנית זה אכזרי מדי?
‏תכתוב הכול.
‏כן, טוב. "ציפורן חודרנית."
‏טוב, פרחחים.
‏תטעמו את כוח הקללות שמגיעות ‏כל הדרך מקוריאה.
‏בהתחלה אלה היו קיי-פופ וקיי-דרמות. ‏עכשיו זה קיי-קללות, מניאקים.
‏הרגשתך השתפרה?
‏כן, מאוד.
‏זאת הקלה.
‏היי, סאונג־היו.
‏הרשמת אותי.
‏אל תגידי לי שאת מחבבת אותי. אהרוג אותך.
‏פסיכי טיפש! זה לא העניין.
‏היה מרשים איך שסיימת ‏את הצעת הרעיון לגרייפ.
‏ידעת שזה לא יסתדר, אבל לא ויתרת.
‏זה היה מדהים.
‏באמת?
‏עבדת עליי שם.
‏אז קיבלתי החלטה.
‏אמצא מקום שאוכל לשחות בו עד הסוף.
‏היי, חכה ותראה. אשחה בסגנון חופשי ופרפר.
‏נשמע טוב.
‏- יון מיונג־או -
‏לא כדאי לך לענות?
‏היי, מיונג־או. סליחה.
‏על מה?
‏טוב… ‏-זאת…
‏התנצלות על הלילות המתישים ‏של השעות הנוספות שמחכים לנו?
‏מה זאת אומרת?
‏קיבלנו את הפרויקט מגרייפ.
‏מה?
‏זה לא בניין המשרדים שלהם. זאת חנות הדגל.
‏החדשה תיפתח בשנה הבאה בסיאול.
‏הם נותנים לנו הזדמנות.
‏רגע, אתה רציני?
‏אבל איך?
‏ראשת צוות העיצוב אהבה את ההצעה שלנו.
‏מה? מה העניין?
‏סאוק־ריו לידך? תגיד לה את זה בשמי.
‏כריס החלאה פוטר מגרייפ.
‏שיט!
‏אתם מפוטרים!
‏אוודא שלעולם לא תעבדו שוב בתחום הזה.
‏טוב, נראה לי ‏שאתה תהיה זה שלא יוכל לעבוד שוב.
‏מה?
‏יש לי נטייה להקליט פגישות.
‏ככה אני קשוב יותר למשוב של הלקוחות שלנו.
‏אבל לא היה לי מושג שזה ישרת ‏גם כראיות שיוכיחו את ההאשמות.
‏זה ציתות לא חוקי.
‏זה לא חוקי.
‏תוקף חוקי? ‏-כן.
‏כן, אתה צודק, אבל…
‏לדעתי זה יעבוד גם אם זה לא חוקי.
‏מה זה החרא הזה? חתיכת כלב!
‏מיאו.
‏אני אוהב חתולים יותר מכלבים.
‏אני גם אוהב לצאת לטיולים ולשתות יין.
‏ונעלי ספורט! ‏אני מת על נעליים במהדורה מוגבלת!
‏אבל העניין הוא ‏שאני מכיר מישהו שהוא בדיוק כמוני.
‏"שאטו ריבלו"?
‏רו-הי. רו-אה.
‏יש לזה ניחוח מדהים של פטל ושוקולד. מדהים.
‏"דומיין קבלרי סנטרן".
‏איפה הוא קנה כזה יין נפלא?
‏אלוהים. בהתחלה חשבתי ‏שזה מישהו אחר עם אותו השם.
‏אתה רואה את השם פה, נכון?
‏- טוני בראון -
‏טוני בראון.
‏סגן נשיא בכיר בגרייפ.
‏וואו! אנחנו עוקבים זה אחר זה ‏במדיה החברתית.
‏אנחנו גם שומרים על קשר קרוב.
‏אז מה?
‏בטח.
‏זה אולי לא עניין רציני בשבילך, ‏אבל יש דבר אחד שאתה לא יודע.
‏בעולם הזה,
‏אנחנו יודעים שיש לנו נשמות תאומות ‏ואנשים עם אותו הטעם.
‏אני דואג מאוד להפריד ‏בין חיי העסקיים והפרטיים.
‏עדיין לא סיפרתי לטוני,
‏אבל אתה לא משחק בהוגנות.
‏כבר שלחתי את ההקלטה הזאת לכולם.
‏היי, חתיכת מנוול! ‏-תיזהר, מנוול!
‏האם ההיעדרות הממושכת מקוריאה ‏גרמה לך לשכוח איך להיות מנומס?
‏חתיכת מפונק עם שיער שמנוני.
‏איך אתה מעז לדבר ככה ‏אל מישהו שמבוגר ממך בהרבה?
‏אתה צריך להפגין כבוד. הבנת?
‏תכפתר את החולצה שלך עד למעלה.
‏טוב? גם תסדר את העניבה.
‏פרחח קטן.
‏כן, אדוני.
‏הנה.
‏סליחה.
‏בקוריאנית, לעזאזל.
‏אני מצטער.
‏מה מר יון אמר? מה העניין?
‏עומדים לפטר את כריס.
‏מיונג־או חבר של סגן הנשיא של גרייפ.
‏מה?
‏בנוסף, הם רוצים שנעבוד על הפרויקט.
‏איזה פרויקט?
‏חנות הדגל של גרייפ.
‏באמת? ‏-כן.
‏ברצינות? ‏-כן.
‏אלוהים!
‏היי, סאוק־ריו. למה באת הנה?
‏אין לך היום מבחן דמה? ‏-זה רק מבחן דמה.
‏זה כמו מבחן הכניסה שלך.
‏מה עם לקבל את הציון הכי טוב ‏בשביל טלפון חדש?
‏ניצחת, אז זה מספיק.
‏ואני לא צריכה טלפון מפואר. זה בסדר.
‏מי צריך מצלמת שני מגה-פיקסל?
‏יראו את כל הנמשים. זה בסדר.
‏אין לי הרבה לתת לך.
‏את יכולה לקבל את זה.
‏מה?
‏למה שתיתן לי את זה?
‏אמרת שהיום זה חג אהבה קטן.
‏תחליפי אותה בתמורה לטופי או משהו.
‏רגע…
‏האם…
‏בדיוק אמרת לי…
‏להתחפף?
‏היי! ‏-גם זה.
‏בואי נלך הביתה.
‏היי!
‏זה זהב אמיתי?
‏זה לא, נכון? זה כן?
‏אפשר לנשוך את זה?
‏אימא ואבא שלי לא באו לתחרות שלי,
‏אבל כשהסתכלתי בנערה ‏שוויתרה על המבחן שלה, הבנתי.
‏מהרגע שהכרתי את סאוק־ריו,
‏לא הפסקתי לחבב אותה.
‏אני יורד מהפסים.
‏אבל אין לי האומץ לספר לה
‏כי אני לא רוצה להרוס את הידידות שלנו.
‏אז במקום לספר עכשיו, אספר בגיל 20 פלוס.
‏כשנהיה מבוגרים,
‏אני מקווה שאז אוכל לספר לסאוק־ריו ‏איך אני מרגיש.
‏היי, סאוק־ריו. את מאושרת שהמשאלה ‏שלך לנסוע לארה"ב התגשמה?
‏כן, הכול טוב אצלי.
‏אבל אני טיפה בודדה.
‏כבר נגמר לי.
‏היי, רגע. אביא עוד.
‏יש לי הרבה אלכוהול. המון.
‏מלא.
‏לעזאזל. ‏-את בסדר?
‏התרמיל שלך מעצבן נורא.
‏אתה מהגר לפה? למה ארזת כל כך הרבה?
‏כמעט שכחתי.
‏הייתי צריך להראות לך כשהגעתי.
‏אז זה…
‏אימך אמרה שידייך ורגלייך מתקררות
‏ואמרה לי להביא לך את הסדין החשמלי הזה.
‏אימא שלי מגוחכת. ‏הרבה יותר חם מפה מאשר בקוריאה.
‏באמת?
‏אלה…
‏אצות מיובשות…
‏ופחיות טונה.
‏יש כאלה גם כאן. בכל מקרה, תודה.
‏הנה גוצ'וג'אנג. וגם זה.
‏כרזה של DOS.
‏עברתי לג'סטין ביבר.
‏טוב, אחרון חביב.
‏אלוהים, היה קשה כל כך להביא את זה.
‏חשבתי שהכתפיים שלי יישברו.
‏בכית על כך שעזבת לפני שקראת את החדשים.
‏סיימו את הסדרה. ‏-היי!
‏לא ייאמן! רציתי כל כך לקרוא אותם!
‏ברצינות, סאונג־היו! אתה…
‏אתה מדהים.
‏ידעתי שאוכל לסמוך עליך!
‏אלוהים, אתה כזה ילד מתוק!
‏- עבר מושלם -
‏- הווה מושלם ממושך -
‏- הבן של השכנה -
‏את עבריינית מועדת.
‏למה סאוק־ריו פתאום מסתכלת עליי באופן מוזר?
‏צריך להיזהר מעיניים של אחרים.
‏אתה מראה את הישבן שלך יותר מדי.
‏תתרכזי בעניינים שלך.
‏אתה כועס עליי בגלל משהו?
‏את יפה כל כך.
‏התגברת עליו לגמרי?
‏לא.
‏אני עדיין אוהבת אותו.
‏תקום!
‏אמרתי שתקום! ‏-מספיק!
‏נראה לך שאני תמים?
‏אמרתי לך.
‏אנחנו כבר לא ילדים.
‏תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם