LOVE NEXT DOOR
Hey, jeg er bare nysgerrig.
Rent hypotetisk.
Lad os sige, du kunne svømme igen.
Hvis det skulle ske,
var du så stadig arkitekt?
Ja.
Virkelig?
Selvfølgelig.
Hvad med dig?
-Hvad? -Rent hypotetisk.
Du går tilbage til før, du sagde op.
Hvis du kan gå tilbage til Greip,
vil du så?
Nej.
Et til.
Rent hypotetisk.
Du går tilbage til før, din forlovelse blev brudt,
hvad så?
Nej.
Det ville jeg ikke.
Okay så.
Hey.
Seriøst? Burde jeg bare dræbe dig nu?
Kom nu!
Hey!
Okay! Jeg sagde okay!
Hvorfor har du alt det tøj med dig?
Jeg er tit på forretningsrejse. Jeg har tøj i bilen.
Hvad? Hvorfor stirrer du sådan på mig?
Du er så kort.
Du fornærmede mig med fire små ord. Du er så ond.
Så stor var din uniform, da vi begyndte på gymnasiet.
Jeg måtte folde mine ærmer to gange og min nederdel tre.
Jøsses, min mor drømte virkelig stort.
At jeg ville blive høj som en model.
Ja, og i virkeligheden blev du så kort.
Se ikke ned på mig, når du siger sådan noget.
Det gør mig vred.
Indtil mellemtrinnet var jeg højere end dig.
Ja, Jorden må virkelig have elsket dig.
Din krop har taget tyngdekraftens fulde kraft…
-Din lille… -Hey! Vil du ikke åbne den?
-Giv den til mig. -Ned med foden.
For pokker.
Trommehvirvel!
Og nu begynder vi tidskapsel-åbningsceremonien!
Vil du spille med eller hvad? Jeg prøver virkelig!
Jeg har set, så jeg er ikke spændt.
Forræder.
Ja. Vi burde også ringe til Mo-eum.
Gør det efter, tosse.
Du har ret.
Jeg åbner den.
Der er kun to breve heri.
Er det dit? Hvor er Mo-eums?
Ja, det er underligt. Men hvorfor?
-Var det alt, der var? -Jeg kiggede på dit først.
Faldt det i vandet?
De ville ikke være tørre så, tosse.
Lad os læse vores eget først.
Okay. Det er selvbetjenings-skam.
TIL BAE SEOK-RYU
Wauw, jeg var virkelig latterlig.
Hvor meget kostede alle de mærker?
Jeg var stadig en humørsyg teenager.
Hvad? "Jeg græder nogle gange"?
"Nummer et"? Jeg må have været vanvittig.
Jeg sagde at være nummer et var det eneste stof, jeg tillod mig selv.
Hvad er det her? Se skrifttypen. Det ligner hieroglyffer.
Sociale netværk har ødelagt så mange.
-Er du færdig? -Hvad?
-Hvad står der i dit? -Ikke meget.
Lad mig se. Du læste mit.
-Vis mig det! -Det er ingenting!
-Hvorfor skjuler du det? -Hvad?
Skrev du dårligt om mig?
-Det gjorde du! -Vent!
Jeg slår dig ihjel!
Stands!
Seung-hyo! Stands!
Du er død!
Kom tilbage!
Hey, kom tilbage!
Hey! Din lille skid!
Pokkers. Jeg er så træt.
Jeg smager vist blod!
Hvad skrev han dog?
Hey!
Han er så hurtig.
Jeg er så træt.
TI ÅR FRA NU AF
HAR DU NOK FORTALT OM DINE FØLELSER
Der har du nok fortalt Seok-ryu om dine følelser, ikke?
Jeg har været vanvittig.
Fortælle hende hvad?
Jøsses.
For pokker da.
Jeg var en ung og humørsyg teenager.
Jeg havde de følelser.
Jeg havde dem jo.
Hvordan kunne jeg efterlade den slags beviser?
Jeg var et øjeblik ude af mig selv. Jeg var gal.
Det er fortid nu.
De følelser er for længst væk.
Jeg føler intet nu.
Jeg mener det. Jeg havde de følelser,
men ikke længere.
Der er et hvornår, hvor og hvordan.
Jeg glemte hvad.
Min drøm er her heller ikke. Der er intet hint.
EPISODE 4 PAST PERFECT
Hvad i alverden? Hvorfor blomster i stedet for morgenmad?
Lever folk kun af mad?
Vi lever også af stemning og romantik.
Smukke, ikke?
Det lyder slet ikke som dig. Giv mig noget ris.
Okay!
Og lån mig 300.000 won.
Hvorfor så mange?
Kwang-mans far gik bort.
Kondolencepenge.
Vi kan ikke give så meget, som det er nu.
-Giv bare 200.000 won. -Han er en nær ven.
Det er Kwang-man…
Han bor på Jeju, så jeg kan ikke komme.
Jeg burde vise min venlighed.
Jeg kan ikke give dig dem. Jeg har ingen penge.
Hvorfor så købe de dumme blomster, hvis du er flad?
In-suk købte dem til mig!
Jeg er nervøs for at købe spinat!
Hvordan kunne jeg købe blomster?
Det er meningsløst.
Han plukkede vilde blomster fra vejen til mig.
-Vil du ikke spise? -Nej!
Jeg har ingen penge!
Går du nu?
Jeg er lige kommet. Hvor er Seung-hyo?
Taget på arbejde.
-Skal du noget? -På arbejde.
Lige nu? Er din orlov forbi?
Jeg har et par dage tilbage. Jeg besøger bare.
Virkelig?
Når jeg får
de gode nyheder om, hvornår jeg skal af sted,
siger jeg til.
Spørg mig ikke hele tiden.
Det var ikke sådan ment.
Jeg er sent på den.
Hun…
…rejser vist igen snart.
Flygter du af sted?
Ser du ikke skiltet i mit ansigt? "Læg dig ikke ud med mig."
Nej, "Mit ansigt er opsvulmet."
Du vover at fortsætte.
-Hvor skal du hen? -Biblioteket. Hvorfor?
Okay, farvel.
Hvad?
Vil du ikke vide hvorfor?
-Spørg mig bare! -Hvorfor?
Jeg skal noget fantastisk! Vil du se?
ERHVERVSRETTET LEKSIKON
Selvransagelse. Fra i dag søger jeg efter min drøm.
Vil du lede efter den i en bog?
At læse kom let til mig.
Jeg har læst lidt i forvejen.
Hvad med parfumør? Det lyder fedt.
Nej? Så…
Urmager! Med en holdning som en håndværker.
Nej? Så…
Hvad med noget unikt som at opdrætte hjortebiller? Sejt, ikke?
Eller hvad med at åbne en antikvitetsbutik?
Jeg så et TV-program, og skakspillere var så seje.
Bare tag den, og forsvind.
Du er her jo for den gratis kaffe.
Var jeg for åbenlys? Det er så dyrt nu om dage.
Det er et dejligt køkken her.
Det er til de ansatte, men ingen bruger det.
Se, hvordan komfuret skinner.
Ja. Det er helt nyt.
Hey, Seung-hyo!
Goddag.
Knib mig i kinderne.
Nej, det er upassende.
Vær ikke sådan!
Jeg ved ikke, om jeg drømmer eller ej!
-Skal jeg gøre det for dig? -Nej!
Okay.
Hey, Seung-hyo.
Greip kontaktede os!
Greip bygger et nyt kontor i Seoul.
De vil have et udkast fra os og Hwawoon Architecture.
Hwawoon er et af de fem store.
Men nybegyndere som os?
Kender du min ven Jin-kyu?
Ja, han arbejder for et arkitektfirma i USA.
Ja, det firma arbejder meget med Greip,
og de står for projektet i Korea den her gang.
De vil samarbejde med et lokal firma, og han anbefalede os!
Virkelig?
Ja, Greip har lige sendt mig en e-mail!
Min angst for engelsk er vist uhelbredelig.
Kan du læse det?
-Det kan jeg. -Vi må skrive et svar.
-Skal vi? -Hvad?
Vil du slet ikke svare dem?
Du kan lidt engelsk.
Du rejste rundt med rygsæk i USA.
Det er lang tid siden.
Mit niveau er ikke så højt.
Hvad gør vi nu?
Hyrer vi en tolk?
Greip har globale standarder.
De skal anvendes i designet fra loftshøjde til belysning.
Greip har komplicerede procedurer,
der vil være mange diskussioner.
Kommunikationsevner er vigtige.
Jennifer sendte e-mailen.
Hun er ret omhyggelig.
Vent!
Jeg hørte, du arbejdede for et firma i USA.
Var det her?
Ja, det var Greip.
Du milde.
Seok-ryu, hvis du har tid, kan du redde os?
-Hvad? -Hvor meget?
Hvor meget ville du koste på deltid?
Hold nu op. Du gør mig flov.
Jeg beklager. Jeg har travlt.
Der er noget, jeg må finde.
Ja, hun leder efter noget.
Det er også vigtigt.
Vær sød.
Kan du ikke gøre os en tjeneste?
Myeong-u, jeg tilmelder mig engelsk i morgen.
Seung-hyo, hold kæft.
Ja, du er Seung-hyos ven.
Hvorfor udnytte mig sådan? Tænk ikke på det.
-Vi løser det. -Stop.
-Jeg gør det. -Hvad?
Seok-ryu.
Jeg hjælper jer.
-Snager du? -Du godeste!
Jeg holder øje med mulige skandaler.
Na-yun, sig det ikke.
"Mænd og kvinder er aldrig venner."
Er du sådan en?
Millennials og generation Z som dig kan ikke tænke sådan.
Hr. Yoon, du er altså også en del af den generation.
-Hvad? -Du er millenial.
Du er født mellem begyndelsen af 1980'erne og 2000'erne.
Virkelig?
Så vi er i samme gruppe.
Jeg er vist stadig ung.
Måtte du ansætte hans kvindelige ven på den måde?
Datter af hans mors ven.
Det er det samme!
Råb bare ad mig. Vi er samme generation.
Er det her i orden? Du bliver involveret i Greip igen.
Det er sandt.
Hvorfor ville du hjælpe?
For min skyld?
Selvfølgelig.
Den er allerede 18.00. Skal du ikke hjem?
Jeg har så meget arbejde.
Vi burde stadig spise middag.
Du fik kun en sandwich.
Jeg er ikke sulten.
Spring ikke dine måltider over! Det her er for at overleve!
Gå, hvis du vil brokke dig. Du er færdig.
Nej, jeg er ikke.
-Hvad laver du? -Læser tegneserier.
Avanceret selvransagelse.
"Historien har kun én hovedperson."
Der er en forfatter og en model.
"At være sej er det eneste våben for de magtesløse."
"Det er Wonjoong basketball."
-Hvad med basketball? -Du spiller ikke.
Jeg kunne være træner.
Du gør det igen.
-Hey! -Hvad?
Er arbejdet sjovt? Er det værd at sulte i 24 timer?
Jeg kunne sulte i 72 timer.
VICEMINISTER
Hvordan føles det at være viceudenrigsminister?
Sæt dig, og drik din te.
Earl Grey?
Du var i Storbritannien så længe, at din smag har ændret sig.
Jeg er gammel nu. For meget kaffe giver mig mavepine.
Vidste du det?
De kalder dig udenrigsministeriets Colin Firth.
Du var mere som Alain Delon i starten.
Kom du her for at fornærme mig?
Vi blev begge nævnt.
Men jeg fik jobbet, så er det her hævn?
Hvad er det, du siger?
Jeg er ikke egnet til at sidde fast på et kontor.
Jeg vil rejse.
Ja, det passer dig.
Hvor vil du sende mig hen den her gang?
Jeg har været i Korea i næsten to måneder.
Allerede? Tiden flyver virkelig.
Jeg begynder at blive rastløs.
Fint med barske områder. Send mig hvor som helst.
Jeg arbejder hårdt i resten af min periode.
Javel. Jeg diskuterer det med ministeren.
Hvad med at gå ud og spise?
Gerne.
Mi-suk!
Suk!
Hye-suk! Det var tungt. Giv mig et lift.
Tog du på indkøb?
Det er altid det samme for en kok som mig. Har du spist?
Ikke endnu.
Kom forbi, og spis.
Jeg krydrer bregner til dig.
Jeg ville være til besvær.
Det er bare en til ske på bordet. Intet besvær.
Ring til din mand.
Han har travlt.
Spiser din mand ikke hjemme?
Han skal arbejde under middagsrykindet.
Jøsses, hvorfor klør mit øre så meget?
Taler min kone dårligt om mig igen?
Her er du så.
Goddag, professor!
Jeg burde være indenfor til middagsrykindet,
men der er ingen kunder.
Kan jeg bestille noget så?
Der er intet derhjemme.
Naturligvis. Hvorfor sige det så trist? Kom ind.
Du.
Er du okay med noget soju?
Fint med mig, men skal du ikke arbejde?
Det er fint. Jeg kan lukke for i aften.
Lad mig.
Det er en ære.
Den bedste professor i akutmedicin i landet skænker mig soju.
Du er alt for venlig.
Du må have haft lidt fritid i dag.
Du har altid travlt.
De unge holder mig udenfor.
Jeg er blevet gammel.
Få hvilet dig. Hvad er der at bekymre sig om?
Efter dit kollaps havde du andre symptomer?
Nej, ingen.
Takket været dig.
Men jeg kommer konstant til skade.
Jaså?
Min kone prikker og stikker ustandseligt.
Der er dagligt et nyt dødeligt sår.
Tjente jeg gode penge,
blev jeg ikke behandlet sådan.
I den forbindelse er jeg så misundelig på dig.
Det er meningsløst. Hvad er penge egentlig værd?
Så arrogant…
Gud, jeg hader dig.
Det er idioter med…
Folk med alt siger altid sådan noget.
Men dem, som intet har, ved, hvor vigtige penge er.
Det kræver mange penge at se generøs ud.
Det er det samme, når man køber frugt.
En æske mandariner til 5.000 won
kan ikke sammenlignes med store hallabongs til 20.000 won.
Jeg kan kun købe mandarinerne. Det er det samme med is.
Jeg kan ikke købe dem i liter. Jeg må købe enkeltvis.
Luksustaiyaki! De ser altid gode ud.
Men jeg køber de billige i stedet.
Jeg misunder dig.
Hvad?
Hvorfor har jeg aldrig tænkt på at købe noget med hjem?
Fordi du har travlt.
Lad os bare drikke.
Ja.
Det er dig, ikke? Redderen Jung Mo-eum?
Glasskårene fra Han-floden?
Vent, riskagerne.
Ja. Smagte de okay?
Ja, det gjorde de.
Hvordan vidste du, jeg arbejdede der?
Jeg undersøgte det.
Jeg husker at vise taknemmelighed.
Jeg forstår.
Forresten…
-Bor du tæt på? -Ja.
Jeg er nyankommen.
-Dejligt at se dig. -Virkelig?
Jeg beklager, men hvor længe vil du holde den her?
Det kan vist løses, hvis du slipper.
Du sagde, du husker at vise taknemmelighed.
Må jeg ikke få den ene drik?
Det princip sidder dybt i mig.
Men det er noget andet.
Du er meget bestemt.
Ligesom mit navn. Kang Dan-ho.
Folk lever vist op til deres navn.
Ja, okay. Hr. Kang Dan-ho, lad også mig være bestemt.
Mit hånd rørte dåsen først.
Og det er min favorit.
Den er kold og forfriskende.
Som en gåtur gennem skoven for ens smagsløg.
Jeg lindrer også dagens træthed med den.
Jeg elsker den drik. Jeg har drukket den i 20 år.
Jeg har drukket den i 21 år nu.
Mo-eum?
Hr. Kang?
Hr. Choi?
Tænk, at du er flyttet til vores område.
Jeg anede ikke, jeg ville løbe ind i dig igen.
Er du virkelig reporter for Chungwoo Daily?
-Er du ikke en efterligner? -Han skrev om mig.
-Vil du se? -Glem det.
Men du kender Seung-hyo og Mo-eum.
Det er virkelig en lille verden.
Det er skæbnen, at vi mødtes, skal vi skåle?
Ja, det lyder godt.
Skål, åh hold op.
-Skål. -Skål.
Tak for at lade mig få den.
Det gjorde jeg ikke ligefrem.
Du tog den og betalte, mens jeg hilste på hr. Choi.
Hvordan kan I synes om så mange ens ting.
Og om så små ting.
Virkelig?
Første gang vi mødes, men du virker bekendt.
Jeg har ikke været i Korea i ti år.
Er det mit smukke ansigt?
Gå ikke rundt, og sig det.
-Du bliver ramt af en sten. -Vil du dø?
-Hvad? -Hvem spurgte?
Du godeste.
Jeg beklager. Jeg må have taget fejl.
Er I alle barndomsvenner?
Ja, det kan man godt sige.
Mere præcist var vores mødre venner.
Fra gymnasiet.
Vi har hængt ud, siden vi var børn.
Det gør vi stadig.
Det er dejligt.
Dem med venner fra nabolaget
gør mig jaloux.
Hvor boede du før?
Undskyld mig?
Altså… Lige rundt om hjørnet.
Jeg har noget vigtigt at tage mig af. Jeg bør gå.
Lige pludselig?
-Næste gang… Beklager. -Hvad?
-Vi ses. -Hvad?
-Farvel. -Hvad?
Det var pludseligt.
Sagde jeg noget forkert?
Det var mistænkeligt.
Stoler du stadig ikke på folk?
Hvorfor gik han så hurtigt?
Han undgik at svare på spørgsmålet om, hvor han boede.
Han ville ikke tale om personlige ting.
Jeg huskede det lige!
Husker du tidskapslen?
Ja.
Vi gravede den op.
Ja.
Dit brev var væk.
Er det alt?
Jeg gravede den op den aften.
Pokkers. Mo-eum var den rigtige forræder!
Husker du, hvad vi skrev?
Seok-ryus brev var ingen overraskelse. Det var præcis dig.
Med hensyn til Seung-hyo…
Jeg husker det ikke.
I er så ærlige!
Åbnede I den endelig?
Ja, men ved du, hvad Seung-hyo gjorde?
Han læste mit uden at vise mig sit!
-Virkelig? -Ja.
Hallo?
Jeg ville ringe til dig senere. Ja.
Det er godt, han ikke vil være skuespiller.
Husker Mo-eum, hvad jeg skrev?
Det er umuligt.
Hun kan ikke huske det. Pokkers.
Okay, kom godt hjem.
Kom de hjem?
-Ja. -Det er godt.
Det var en pludselig klage.
Klager er svære.
Godt arbejde.
-Ja. -Godt arbejde.
Skal du ikke op?
Du godeste.
Hvad er klokken?
Den er 9, dit fjols!
Hvorfor vække mig så sent? Jeg skal på arbejde!
Hvis arbejdet er så vigtigt for dig, hvorfor lukkede du så tidligt i går?
Hvad? Hvem sagde det?
Fr. Kang så det, da hun gik forbi.
Jeg hader det her kvarter. Vi bør flytte!
Du har spioner overalt!
Begå ingen forbrydelser så.
Skat, hvordan kom jeg hjem i går?
Aner det ikke.
-Op med dig! -Hun er så vred.
Skat, kan jeg tage fri i dag?
Den fjollede bums!
Jeg kan ikke slippe af med ham!
Hvad er det her?
Jeg er udmattet.
Hvad er det for en lugt?
-Den kommer fra dig. -Hold op.
Geun-sik.
-Jeg lugter blomster. -Stå stille.
Du godeste! Hvem er du?
-Vent… -Roser.
-Roser! -Geun-sik!
Det er roser!
-Du ser ud -Geun-sik!
-Lad være! -Præcis som en rose
Geun-sik!
Vent et øjeblik!
-Når -Lad os gå hjem.
-Kom så. -Jeg kalder på dig
Okay.
Vent lige!
Når jeg kalder på dig
Geun-sik?
Jeg kalder dig en rose
Okay.
-Lad os gå hjem. -Jeg går.
-Jeg er på vej. -Ja.
Jeg går. Jeg går ikke hjem!
Jeg går ikke hjem!
-Du kommer til skade! -Jeg vil ikke gå hjem.
-Geun-sik! -Jeg vil ikke gå hjem.
Du ligner en rose
Gun-sik, din nar!
Tag dig sammen, mand!
Hvad?
Gå hjem!
-Jeg går hjem. -Gå hjem!
-Javel. -Stop det.
-Okay. -Stop det.
Gå.
-Gå! -Javel.
Lad os gå.
Lad os gå hjem.
-Råb ikke ad mig sådan. -Kom så.
Jeg går ikke hjem, hvis du råber!
Du er død i nat. Kom her!
Jeg bliver så fed.
Min kære kone. Hun mener aldrig, hvad hun siger.
Hun elsker mig så højt.
Det er varmt! Hvad fanden?
Hvad er der galt med mine hænder?
De gør så ondt!
Altså, Geun-sik.
Hvornår plukkede han dem til mig? Det her lever jeg for.
Jeg har sendt konceptets mockup til dig via e-mail.
Lad os diskutere detaljerne personligt,
nu du ankommer i Korea den her weekend.
Ja, og jeg sender dato og tidspunkt for mødet.
Dejligt. Jeg håber, at det bliver starten på noget meningsfuldt
her i den smukke by Seoul.
Det håber jeg også. Tak.
Tak.
Wauw!
Alt er så meget lettere med dig her.
Det hele flyder som en lind strøm!
Sådan må det føles at få styrken af tusind hære.
Overdriv ikke. Det er ikke ærligt.
Hvorfor forvrænger du min hensigt på den måde?
Du ved, jeg er ærlig, ikke?
Selvfølgelig.
Det må være svært at arbejde med sådan en utilpasset person.
Det er det.
Hvornår blev I så tætte?
Vores venskab begyndte, da vi begyndte at følge hinanden.
Følge hinanden?
På sociale medier.
Han havde mange følgere.
Også mange udlændinge.
Jeg taler sjældent om det.
Hey, jeg er ret kendt rundt om i verden.
Du kan ikke engelsk.
I denne verden
kommunikerer vi gennem præferencer, ikke sprog.
-Ja. -Na-yun og jeg følger også hinanden.
Jaså.
Men jeg tror, hun har en anden privat konto.
Hun tager altid madbilleder og selfies.
Men har ikke lagt noget op længe.
Jeg beklager at sige det,
men der er ingen ansat, der vil være venner med deres chef.
Jeg ønskede at skabe firma, hvor alle var lige og frie.
Ærgerligt. Forresten, hvorfor sagde du op hos Greip?
Undskyld mig?
Greip skulle være verdens bedste arbejdsplads.
Det er alles drøm at arbejde der. Så hvorfor?
Han stopper aldrig, vel?
-Parcelhuset i Buryeong-dong? -Ja.
Ødelagde jeg hans hus i et tidligere liv?
Brændte jeg det?
Du kan godt.
Du er en ekspert i arkitektverdenen.
-Pøj pøj. -Jeg kan godt.
Goddag, hr. Kang. Har du spist…
Du er så vred, du ikke kan spise?
Du må være meget vred.
Du klarer det godt.
Ja! Vil du tale med direktør Choi Seung-hyo?
Ja, lige et øjeblik.
Du kan godt.
Goddag, hr. Kang. Det er mig.
Ja, prøv at falde lidt til ro først.
Kan du forklare det hele én ting ad gangen?
Det er hårdt at tjene til føden.
Jeg kan se det på entusiasmen,
men jeg ved ikke, om resultaterne bliver gode.
Jeg satte dem kun på listen på grund af anbefalingerne.
Men de er ret nye og har ikke etableret sig selv i branchen.
De har ikke en chance mod Hwawoon.
Goddag!
Du milde.
-Goddag. -Giv den til mig.
Du må være naboen.
Du går senere end vanligt.
Jeg har en reportage tæt på.
Okay.
Hvor skal du hen?
Jeg skal da på ejendomsmæglerkontoret.
Lad os gå. Jeg bærer den.
Du behøver ikke.
Det er fint.
Har du ikke travlt?
-Det er okay. -Tusind tak.
Den er så tung!
-Ja. -Hvad er der i?
REPORTER KANG DAN-HO
Han er vist reporter.
Hey, du.
Hvad leder du efter?
Jeg leder efter korncirkler.
Korncirkler?
Spor efter rumvæsner?
Ja, jeg så noget skinne på himlen i går aftes.
Måske er der landet en ufo.
Tror du på rumvæsner? Det gør jeg også!
Du ligner mere min tante.
Beklager, gik jeg over stregen?
Ja.
Men jeg tror på rumvæsner.
Julemanden er også et rumvæsen.
Hvad?
Hvis julemanden vil levere gaver over hele verden juleaften,
så må han transcendere tid og rum.
Wauw, du er et geni.
Jeg leder med dig.
Det er okay. Jeg kan alene.
Kom nu.
Min far sagde, tal ikke med fremmede.
Hvad?
-Herovre. -Okay.
Kom ind. Lige der. Okay.
-Her? -Nej. På bordet indenfor.
Tusind tak.
Er du lige kommet?
Hej, Mi-suk?
Hvem er det?
Han er lige flyttet ind ved siden af.
Han bar den tunge kasse for mig.
-Goddag. -Goddag.
Jeg skal videre.
Ja, okay. Tak.
Okay.
-Tak! -Ingen årsag.
Farvel, vi ses igen.
Han ser anstændig ud.
God personlighed og flot.
Ja, ikke?
-Hvad laver han? -Reporter for Chungwoo Daily.
Han vil passe godt sammen med Seok-ryu.
Nej, aldrig i livet.
Hvorfor ikke? Vil du have ham til Mo-eum?
Nej, det er ikke det. Han er…
Hallo! Ja, det er Hyereung ejendomsmægler.
Løftede han den tunge ting så ubesværet?
Den unge mand er også stærk.
Han er reporter, og han er stærk.
Fandt du det ikke?
Hvad?
-Vil du have en bid? -Nej.
Hvorfor ikke? Tag en bid. Jeg deler.
Nej.
Fint.
Chokolade?
Okay.
Nej.
Her.
Min far sagde, jeg ikke må følge med fremmede, hvis de giver mig mad.
Du behøver ikke følge mig. Tag det bare.
Hvorfor gør du det her? Hvorfor lokker du mig?
Har du gang i noget?
Du har set meget tv!
Prøver du at kidnappe mig?
Og en masse film.
Jeg kontakter politiet.
Nej!
Jeg er ikke en fremmed.
Jeg arbejder inden for et område, der minder om politiet.
Mit job er, når du ringer 112…
Ikke brandbilen, men en ambulance.
Er du redder?
Du milde…
Lad os spise frokost.
Gør det. Jeg skal arbejde.
Hold op, og lad os spise!
Hvorfor bliver du vred?
Du ved, jeg har en stram tidsplan.
Hold op med det. Det er lige meget, om de er Greip.
-Arbejd ikke med de skiderikker! -Hvad går der nu af dig?
Det er allerede besluttet.
Greips nye bygning var allerede tildelt Hwawoon.
Hvad mener du?
Jeg slukkede skærmen,
og der var ikke lagt på, så jeg hørte dem.
Tidsplanen er stram, så Hwawoon starter med det samme.
Atelier In bliver valgt fra
på grund af firmaets korte karriere og manglende resultater.
De sagde, I var kontrolgruppen.
Sagde du det til Myeong-u?
Nej, ikke endnu.
Sig det ikke til ham.
-Foregiv, du ikke ved det. -Hvorfor?
Fortsætter du med det?
Du ved, de vælger Hwawoon.
Den information fik jeg uofficielt.
Jeg handler på det officielle.
Okay.
Gør det halvhjertet, og aflever.
Du er stor i Korea.
Hvad ved Greip?
"Halvhjertet?"
Det vil jeg ikke.
Mit princip er ikke at skelne mellem opgaver.
Selv om oddsene er lave eller projektet er lille.
Er det under Atelier Ins navn,
vil jeg altid gøre mit bedste.
Så du bliver en brik i dette åbenlyst manipulerede spil?
Er du en international dørmåtte?
Seok-ryu.
Det er hårdt sagt.
Jeg er ikke hård. Problemet er branchen!
Jeg kender dem bedre end nogen anden.
Uanset hvor meget du prøver,
er det spild af tid.
Tal ikke sådan om mit hårde arbejde.
Hvad så, om du kender dem?
Du kender ikke mig.
Så du fortsætter denne nytteløse indsats
og sulter undervejs?
Bare glem det.
Fint! Jeg skrider, mens jeg er i gang!
Jeg er ikke med i det her.
Fortjener hr. Yoon ikke at vide det?
Her er for usselt
for en som mig.
Goddag.
-Goddag. -Er det din første gang her?
-Bor du i nabolaget? -Nej, jeg arbejder tæt på.
Jaså.
Udstyret her er lort, ikke?
Jeg er enig.
Vil vi have nye medlemmer,
må vi først udskifte alt udstyret.
Jeg har sagt det flere gange.
Det er meningsløst.
Ejeren er så gammeldags.
Ja.
Hans navn er Go Seul-gi, og han var bokser.
Han skiftede til bodybuilding.
Han er en stor fyr, men er navnet ikke feminint?
Du har ret.
Han er dog dygtig og har vundet mange medaljer.
Han er også fit for sin alder.
Hvordan beskriver jeg hans mindset?
Ved du, hvad hans kælenavn er?
Nej.
Det er Gold School.
Fordi han er old school!
Han sagde, at træning handler mere om oprigtighed end udstyr.
Jeg sværger.
Vil du tilmelde dig?
-Ja. -Denne vej.
For pokker.
Jeg mødte en fantastisk ven i dag.
Okay. Lad os spise, mens vi går.
Du sultede jo, så jeg leverede det personligt.
Jeg glemte næsten, jeg var sulten.
Hvilken slags ven var det?
Det er godt.
Ægget smelter i min mund.
Det er stadig varmt.
Sikke en hurtig levering, ven. Godt gået!
Ikke?
Kan du se det? Der er ingen ven som mig.
Hvilken fantastisk person mødte du?
Hvad? En seksårig?
Ja, men mentalt er hun nok ældre end dig.
Hun var meget dybsindig.
Din lille snothvalp!
Jeg mener det.
Hun var så lille!
Hun ledte efter korncirkler i græsset.
En lille Jung Mo-eum.
Du ledte altid efter E.T. og gik sådan her.
Det plejede jeg at gøre.
Men hun var så klog og sød.
Hvad hedder hun?
Jeg spurgte ikke.
Er du sikker på, hun bor her?
Jeg ved det ikke.
Jeg burde have spurgt hende!
Jeg mistede næsten min ven til et tilfældigt barn.
Hey, Mo-eum?
Havde du ikke portrætter af Iron Man, Spider-Man og andre superhelte der?
Hvorfor pludselig Nordpolen?
Det er Sydpolen.
Det er min interesse for tiden.
Tænk sig, at din kærlighed ændrede sig.
Fra mænd til Sydpolen.
Det virkede mere produktivt.
Det kan jeg ikke nægte.
Nu vi har spist færdigt, lad os så gå en tur i nabolaget.
-Ring til Seung-hyo. -Aldrig i livet!
Jeg går, hvis du ringer.
Skændtes I igen?
Bygningen har ikke en facade. Der mangler noget.
Den mangler gennemslagskraft.
Gennemslagskraft?
Hvad med at lave den prismeformet, så den bryder og absorberer lyset
og laver flere farver?
Som en harmoni af tusinder af farver, som altid udvikler sig!
Greips arkiv vil blive omdannet til et fysisk rum.
Du er rigtig god til at sætte ord sammen.
Hey, det var den. Vi er færdige nu.
Greip er helt sikkert en klar aftale for os.
-Lad os se. -Lad os ikke håbe for meget.
Jamen det er jo Greip.
Udover det
gør det mig virkelig begejstret, at vi har fået den her mulighed.
Det er en belønning for alt vores hårde arbejde.
Desuden stoler jeg på dig.
Choi Seung-hyos arkitektur inspirerer folk.
Så længe jeg har dig,
er jeg slet ikke bange for Hwawoons hold!
Skal vi lægge sidste hånd på værket?
-Myeong-u. -Ja?
Ryk 30 centimeter væk. Du skader øjnene.
Du lyder som min far nogle gange.
Far!
Hej.
Det er ham igen.
Det er redderen igen.
Slikkepinde med duriansmag.
Er vores smag ens igen?
Det lader det til.
Okay.
Jeg tror, jeg var først igen. Fjern din hånd.
Jeg husker, jeg lod dig få den før.
-Træd væk. -Hør her.
Du ved, den her smag er sjælden, ikke?
Denne nærbutik har denne smag på grund af mig. Hvorfor?
-Jeg er den eneste, der køber den! -Ikke længere.
Jeg køber den fra nu af.
Du får altid det sidste ord.
Du er fri til at sige noget.
For himlens skyld.
Vil du betale?
Ja.
Jo mere, jo bedre.
Vi kan opleve slikkets sødme fra flere perspektiver.
Ja, jeg oplever en ny smag i dag. Frustration.
-Et lift? -Nej.
-Kør du bare. -Hvis du vil have mig undskyldt.
Han har samme bil som Mudderbanke-Man.
Og hvad så? Han er så smålig!
Hvornår er jeg færdig med at pakke ud?
Havde jeg stadig den?
MARTS 2007 SEOULS NATIONALE SVØMMEMESTERSKABER
GRANATÆBLETRÆ
Seok-ryu plager mig med træer nu.
Jeg fandt et billede fra for længe siden.
Jeg vidste, I to så bekendte ud.
Seung-hyo, lad os gå.
Okay.
Møder Seok-ryu os på hotellet?
Nej, hun kommer ikke i dag.
Hvad taler du om? Hun er lige der.
Hej, Seok-ryu.
Sker det igen?
Blæren bliver irriteret, når man er nervøs. Jeg skal igen.
-Gør det bare. -Ja, toilettet.
-Hvorfor kom du i dag? -Klager du?
Du sagde, du ikke ville.
De taler måske grimt om dig på engelsk.
Om nødvendigt skælder jeg dem ud.
Det er du god til.
Skal jeg øve mig på dig?
Seok-ryu?
Det er dig. Du milde. Hej.
Det er længe siden.
Rart at møde dig.
-Rart at møde dig. -Jeg er Chris.
Jeg er Seung-hyo.
Chris slutter sig til os her som chefproduktdesigner for Greip.
Han har en vigtig rolle ved at lytte til folk
både inden for og uden for vores organisation.
Bliv ved. Det lyder godt.
Jeg vidste ikke, jeg havde et så stort ansvar
på mine skuldre.
Selv om jeg er her i forretningsøjemed,
har jeg altid ønsket at besøge Korea.
Det er fordi, jeg immigrerede til USA, da jeg var otte år.
Det er ikke så sært. Så du er en oversøisk koreaner.
Præcis.
Desuden
gør det mig så glad
at se Seok-ryu igen.
Seok-ryu?
Kender I to hinanden?
Ja.
Vi sagde hej tidligere.
Hun var projektleder i Greip.
Virkelig?
Gamle kolleger, der tilfældigvis mødes på tværs af havet?
Måske er det meningen, at det skal gå godt.
Ikke?
Hun sagde pludselig, hun tog tilbage til Korea,
så jeg var virkelig skuffet.
Det var så trist, da hun forlod USA.
Er du den Seok-ryu, jeg har hørt så meget om?
Måske I bare delte samme navn.
Så er det derfor, det har været så nemt med dig.
Ja, præcis. Hun er altid passioneret og fuldt engageret i sit arbejde.
Hun får tingene gjort.
Vi kørte en pilottest,
men tallene lever ikke op til vores forventninger.
Jeg ville se et løft i konverteringsraten,
men der var ikke meget forbedring.
Resultatet er ikke helt, hvad vi havde tænkt os.
Lad os gå tilbage til tegnebrættet og se, hvor fejlen er
før næste månedlige briefing.
Igen? Men vi har prøvet så mange gange og fejlet.
Susan har ret.
Tidsplanen er stram, så måske er det bedre at give op.
Det har været svært, ja,
men lad os gøre endnu et forsøg.
Stadigvæk…
Okay. Lad os gøre det.
Men Peter og Susan er først lige kommet om bord,
og de skal tilpasse sig.
Så jeg har brug for, du laver meget mere. Er det okay?
Selvfølgelig.
Skal vi slutte af her så?
Okay.
Godt gået.
Tak for at være enig med mig, Chris.
Helt sikkert. Selvfølgelig bør jeg være enig. Vi er på samme hold.
Selv om det her kontor er som en ørken,
bør vi være hinandens ånder.
Ånd?
Ja. Når man er trist
og har det svært,
kan man gnide på lampen sådan.
Beder du mig om et ønske?
På en måde.
Det betyder, "Jeg stoler på dig."
Du er passioneret og har en stærk ansvarsfølelse.
Vores kaptajn.
-Bum! -Bum!
-Gør det! -Tak.
Kender du Seok-ryu?
Jeg gjorde præcis, som du sagde, og voilà!
Ikke? Jeg bad den "dybt kompetente Seok-ryu" om at hjælpe mig,
og hun gjorde alt mit arbejde.
-Ja. -Hvordan vidste du det?
Jeg prøvede mig frem.
Jeg indså, hun vil gøre alt mod et lille klap på skulderen.
Især "Jeg tror på dig."
Det er de magiske ord.
Tror hun virkelig, hun kan gøre alt?
Uanset hvad
rammer hun loftet en dag.
Ja.
Tror du, hun mangler kærlighed?
Måske er det derfor, hun sådan søger ros og anerkendelse
som et barn.
Det er muligt.
Har I forresten hørt det?
Grunden til at hun tog en pause fra arbejdet for tre år siden.
Det var ret stort.
Stakkels pige.
Venner. Alt er overstået.
Lad os planlægge vores weekend,
siden vores elskelige AI vil lave alt vores arbejde for os.
Hey, hvad med det her?
Lad os tage til K-town.
-Godt? -Ja.
-Lyder godt. -Skønt.
-Okay, vi ses så. -Vi ses.
Hey, venner. Hvad så?
"Lyset, der giver gentagne farver eller hundredtusinder…"
Jeg beklager.
Jeg tørrer op.
Min hånd gled.
Seok-ryu, er du okay?
-Hey. Er du okay? -Beklager.
Jeg skal på toilettet.
Skal vi tage en kort pause?
Okay.
Hvor længe skal jeg være her?
Det skulle være et overfladisk møde,
men de har forberedt meget.
Sikke en skam, for de spilder kun deres tid.
Men jeg kan godt lide deres forslag.
Personligt synes jeg, det er en skam, vi valgte Hwawoon.
Et godt forslag betyder ikke altid gode resultater.
Desuden er de nye.
Hovedkvarteret. Vent.
-Okay. -Det er Jennifer.
Hey, Seok-ryu.
Er du okay?
Jeg forestillede mig ikke at se dig her.
Ja? I lige måde.
Du lader til at klare dig godt. Hvordan går det?
Jeg var nysgerrig på, om de andre kendte til det.
For tre år siden?
Nævn det helst ikke.
Jeg beklager, hvis jeg fornærmede dig. Jeg er bare bekymret.
Jeg ved godt,
Greip har besluttet sig for Hwawoon.
-Hvad? -Bare rolig.
Jeg foregiver, jeg intet ved
for mine kollegers skyld, som gør deres bedste.
Opfør du dig også ordentligt.
Jeg tror, det er en misforståelse.
Stop det.
Du ved, at jeg hørte jer snakke dengang.
Ja.
Men jeg mente det, da jeg sagde, jeg var trist over at se dig gå.
Du var min ånd hos Greip.
En ret smart og praktisk software.
Og nem at manipulere.
Husk, at jeg ønskede…
-Dit dumme svin! -Seung-hyo!
-Hvad er der med dig? -Hvad sagde du lige?
Så, du forstod det.
-Hvor irriterende. -Hey.
Tror du, jeg spiller med?
Jeg forventede ikke retfærdighed, men det her er groft.
Måske er det dig, der ikke kender din plads?
Hvor vover en discountbutik at designe Greips nye bygning?
Man siger, medarbejderne i et firma siger meget om dets status.
Jeg begynder at tvivle på din dømmekraft for at ansætte sådan en fyr.
-Din lille skid! -Hey!
Lad være.
Du milde!
Hvor vover du at bruge vold mod en fra hovedkvarteret?
Jeg glemmer det ikke.
-Jeg melder det! -Gør det bare.
-Gør det, røvhul. -Hey!
Tal til mig, Chris. Det er på grund af mig.
Hr. Yoon, jeg siger op.
-Hvad? -Jeg vil ikke have fuld løn.
Hey, Seok-ryu!
Jeg har intet at gøre med Atelier In længere.
Så involver ikke firmaet.
Tror du ikke, jeg har bedre ting at tage mig af
end det her lortefirma?
For fanden da.
Hey.
Du bør også arbejde på dit engelsk.
Det er stadig elendigt.
Når du beder en om en tjeneste,
skal du sige "vær så venlig" først.
Nå?
Vær så venlig…
Ja?
Vær så venlig…
Vær så venlig, min bare røv!
Det…
…var et slag fra en fri Bae Seok-ryu, ikke en deltidsansat i Atelier In.
Dette er en gave til min tidligere underordnede med en elendig karakter.
Stop.
De høje hæle gør lidt ondt.
Du ved, hvor vedholdende og ihærdig jeg kan være.
Firmaet er mere, end du fortjener.
Du vover at røre Atelier In.
Jeg samler beviser på din udnyttelse af leverandører,
produktplagiat, pligtforsømmelse og manipulation.
Og sender det som en gaveæske til Greip.
Forstået?
Seok-ryu!
Bae Seok-ryu!
Hvor skal du hen?
Jeg vil være alene. Lad mig bare være.
Jeg må være vanvittig. Hvorfor vandrer jeg om natten?
Hvad laver du?
Hvad med dine fødder?
Jeg mistede følelsen i dem.
Det føles så meget bedre.
Hvorfor gik du herop i høje hæle?
Det er frivillig selvafstraffelse.
Vidste du,
at da Jesus døde på korset for sit folks synder, var han 33?
Han var på samme alder som os.
Vil du bruge vores internationale alder nu?
Ser du ikke, jeg er seriøs?
Fortsæt.
Det er utroligt, det han gjorde i vores alder.
Jeg kæmper selv med ord, der stikker dybt.
Ja. Selv den mindste af sådanne bemærkninger gør ondt.
Du, Seung-hyo.
Jeg var udstødt i Greip.
Efter jeg forlod firmaet,
klandrede jeg Chris og de andre først.
Men jeg indså noget efter at se dig arbejde.
Det var på grund af mig.
Lavede jeg noget, jeg nød, ligesom dig,
holdt jeg ud til det sidste uanset hvad.
Nej.
Det, de gjorde mod dig, var helt klart chikane.
Uanset om du kan lide dit arbejde eller ej.
Altså…
…bare fordi du sagde op,
betyder ikke, at du manglede passion og beslutsomhed. Okay?
Offeret må ikke bebrejde sig selv.
Jeg skulle have dræbt den idiot. For fanden da.
Det går ikke.
Kom med mig.
-Hvor skal du hen? -Kom nu.
Jeg sad så godt.
Hvor skal vi hen?
Skriv dem her.
Navnene på dem, som chikanerede dig.
Hvad? Hvorfor lige pludselig?
Lad os begynde med Chris.
Hvad laver du?
CHRIS
Det så ud til, at han havde en ret god fysik.
CHRIS OVERVÆGTIG
Ingen overraskelse.
Han havde også meget hår.
"Hårtab."
Hold nu op. Det ligner ikke dig at være så umoden.
Glemte du, hvad han gjorde mod dig?
Den idiot har superrette tænder. Han havde bøjle som barn.
"Gebis."
Skriv fodsvamp. Og hæmorider.
-Og nedgroede tånegle. -Fod…
Der er ikke nok plads.
Du burde have købt en større lås.
Vi skal også skrive til Susan og Peter.
Jeg skriver mindre.
-"Fodsvamp." -Hæmorider.
-"Hæmorider." -Nedgroet…
Nedgroet…
Er en nedgroet tånegl ikke lidt hårdt?
Skriv det bare ned.
Ja, okay. "Nedgroet tånegl."
Okay, I skiderikker.
Mærk kraften i disse koreanske forbandelser.
Først var det K-pop og K-dramaer. Nu er det K-overtro, idioter.
Har du det bedre nu?
Ja, meget bedre.
Godt at høre.
Hey, Seung-hyo.
Jeg var imponeret.
Sig ikke, du kan lide mig.
Dit skøre fjols. Det er ikke det!
Det var imponerende, hvordan du færdiggjorde pitchen til Greip.
Du vidste, det ikke ville gå, men du gav ikke op.
Det var utroligt.
Virkelig?
Der fik du mig.
Jeg har besluttet mig.
Jeg finder et sted, jeg kan svømme.
Vent du bare. Jeg vil svømme fri og butterfly.
Lyder godt.
YOON MYEONG-U
Bør du ikke tage den?
Hej, Myeong-u. Beklager.
For hvad?
-Altså… -Er det…
…en undskyldning for nætter med overarbejde, som vi har foran os?
Hvad mener du?
Vi fik projektet fra Greip.
Hvad?
Ikke deres kontorbygning. En flagskibsbutik.
En ny, der åbner næste år i Seoul.
De giver os en chance.
Vent, seriøst?
Men hvordan?
Designteamets leder kunne lide vores forslag.
Hvad? Hvad er det?
Er Seok-ryu der? Sig det her til hende.
Narrøven Chris blev fyret af Greip.
Pis!
I er fyret!
Jeg sørger for, at I aldrig arbejder i den her branche igen.
Jeg tror, det bliver dig, der ikke vil arbejde igen.
Hvad?
Jeg har det med at optage møder.
Så jeg kan være mere opmærksom på kunders feedback.
Men jeg anede ikke, at det også ville tjene som bevis for anklagerne.
Det er ulovlig aflytning.
Det er ulovligt.
-Juridisk gyldighed? -Ja.
Ja, du har ret. Men…
…jeg tror, det går til selvtægt.
Hvad er det for noget hundelort?
Mjav!
Jeg kan bedre lide katte end hunde.
Og at tage på ture og drikke vin.
Og sneakers! Jeg er vild med sko i begrænsede udgaver!
Men sagen er den, jeg kender en præcis som mig.
"Château Ribello"?
Ro-hui. Ro-a.
Den har en udsøgt aroma af hindbær og chokolade. Du milde.
"Domaine Cavalerie Santren."
Hvor fik han så fin vin fra?
Jeg troede først, det var en anden med det samme navn.
Du ser navnet her, ikke?
Tony Brown.
Vicedirektør i Greip.
Wauw! Vi følger hinanden på sociale medier.
Vi er i tæt kontakt med hinanden.
Og?
Ja.
Det er måske ikke vigtigt for dig, men der er noget, du ikke ved.
I den her verden
ved vi, at vi har sjælefrænder og folk med samme smag.
Jeg holder mit private og personlige liv adskilt.
Jeg har ikke sagt det til Tony endnu,
men du vil ikke være fair.
Så jeg har allerede sendt optagelsen til alle.
-Dit røvhul! -Pas på, dit røvhul!
Fik det dig til at glemme al pli at være væk så længe?
Hør, din lille møgunge.
Hvor vover du at tale sådan til en, der er meget ældre end dig?
Du skal være respektfuld. Forstået?
Knap din skjorte helt op.
Okay? Ordn også dit slips.
Din lille skiderik.
Javel.
Sådan der.
Beklager.
På koreansk.
Jeg beklager.
Hvad sagde hr. Yoon? Hvad er det?
Chris bliver fyret.
Myeong-u var venner med Greips vicedirektør.
Hvad?
De vil have os med i projektet.
Hvilket?
Greips flagskibsbutik.
-Virkelig? -Ja.
Du milde!
Hey, Seok-ryu. Hvorfor kom du her?
-Havde du ikke prøve i dag? -Det er bare en prøve.
Det er din adgangseksamen.
Hvad med den bedste score for en ny telefon?
Du vandt, så det er nok.
Jeg behøver ikke den fancy telefon. Det er fint.
Hvem vil have flere pixels?
Det ville bare vise fregner. Det er okay.
Jeg har ikke meget at give dig.
Du må få den her.
Hvad?
Hvorfor giver du den til mig?
Du sagde, det var White Day.
Gå og byt den til karamel.
Vent…
Bad du…
…mig lige…
…om at skride?
-Hey! -Også det.
Lad os gå hjem.
Hey!
Er det ægte guld?
Ikke ægte, vel? Er det?
Kan jeg bide i den?
Min mor og far kom ikke til mit stævne,
men da jeg så på pigen, som droppede sin eksamen, indså jeg.
Efter at have mødt Bae Seok-ryu
kunne jeg altid lide hende.
For pokker da.
Men jeg kunne ikke sige det,
for jeg ville ikke miste vores venskab.
Så i stedet for nu gør jeg det, når jeg bliver 20.
Efter vi er blevet voksne,
håber jeg, jeg kan fortælle Seok-ryu om mine følelser.
Seok-ryu. Er du glad for, du fik opfyldt dit ønske om USA?
Ja, det går fremad for mig.
Men jeg er lidt ensom.
Den er tom.
Vent. Jeg henter flere.
Jeg har meget alkohol.
En masse.
-For fanden. -Er du okay?
Din rygsæk er så irriterende.
Skal du immigrere? Hvorfor pakkede du så mange ting?
Jeg glemte det næsten.
Jeg burde have vist dig det.
Det her…
Din mor sagde, du fryser
og bad mig om at give dig den her varmemåtte.
Min mor er latterlig. Det er varmere her end i Korea.
Virkelig?
Det her er…
…tørret tang…
…og dåsetun.
Det har de også her. Men tak.
Her er noget gochujang. Og også det her.
En DOS-plakat.
Jeg har skiftet til Justin Bieber nu.
Okay, sidst, men ikke mindst.
Mand, det var så svært at tage den med.
Jeg troede, mine skuldre ville knække.
Du græd over at skulle rejse, før du læste de nye.
-Serien er færdig. -Hey!
Jøsses! Jeg ville så gerne læse dem!
Seriøst, Seung-hyo! Du er…
Du er den bedste.
Jeg vidste, jeg kunne regne med dig!
Hvor er du sød!
PAST PERFECT
PRESENT PERFECT CONTINUOUS
LOVE NEXT DOOR
Du er en vaneforbryder.
Hvorfor kigger Seok-ryu pludselig så underligt på mig?
Du bør være på vagt over for andres øjne.
Du viser lidt for meget af din bagdel.
Pas dine egne sager.
Er du vred på mig over noget?
Du er så køn.
Har du lagt ham helt bag dig?
Nej.
Jeg elsker ham stadig.
Vågn op!
-Op med dig! -Stop det!
Tror du, jeg er en svækling?
Jeg sagde det.
Vi er ikke børn længere.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard