Ikke vær for hard mot deg selv, nå. Alle har jo dårlige dager på jobben.
12 DAGER TIDLIGERE
Vi har vært gift i 20 år. Du vet hvor viktig dette er for meg.
Jeg fjerna tyggis fra 70 stoler, lagde kaffe til alle.
-Perfekt trukket te til deg. -Ikke nå. Noe skjer.
-Vinklubben bytter møte til onsdager. -Er det et problem?
Da er det eldretreff.
-Det er vanskelig å oppdrive god malbec. -Veldig vanskelig her.
Først måtte Simon søke om salgsbevilling for alkohol,
og så måtte jeg godkjenne den, så måtte han bestille vinen,
få den frakta til flyplassen, få den flydd opp hit, og nå må jeg drikke den alene.
-For noe piss. -Kan ikke jeg arrangere eldretreffene?
Som om jeg kan stole på deg, gitt det du har gjort.
Dette får jeg til. Jeg sverger.
Kom igjen… Helen…
Du har alltid sagt at de møtene der stort sett går av seg selv.
Jeg har jo satt dem godt sammen. OK.
-Herregud. Virkelig? -Ja, men jeg styrer med jernhånd.
Det elsker jeg.
Du må åpne, ordne kaffe. Ingen må glemme gebisset.
Lett som en plett.
Rydde, vaske og låse. Og, Siaja, ingen overraskelser og ingen åpen ild.
Tommelen ned. Hun trenger ikke oppmuntring.
Jeg må være kjærlig på strengt vis. Ja, fortsett.
11 DAGER TIDLIGERE
POSTKONTOR
Jeg var kanskje litt slem mot deg forleden dag.
-Jeg tar muligens noe av det tilbake. -Jøss.
-Du er dårlig til å be om unnskyldning. -Neste!
Jeg ber ikke om unnskyldning.
Nettopp.
Hold deg unna meg, så unngår vi problemer. OK?
-OK, men bygda er ganske lita, da. -Ja, men det er småbygda mi.
Jeg vet at hele denne situasjonen er ganske klein.
Men vi kommer til å treffes, så la oss prøve å oppføre oss.
-Late som om vi ikke kjenner hverandre? -Neste!
Hvis det er det du trenger, så greit.
Vi to er jo bare to fremmede, sant?
Som tilfeldigvis har et barn på 27 sammen.
Hun er 26. Du er en elendig far.
Kanskje fordi jeg aldri fikk sjansen.
Neste!
10 DAGER TIDLIGERE
ELDRETREFF
Kan du passe Bun i kveld?
-Jeg har ei jobbgreie, og… -Nei.
-Det blir seint, så det hadde vært fint… -Velkommen til livet som alenemor.
Hvorfor er du sint på meg? Det er jeg som er sint på deg.
-God morgen, vennen. -Hei, søte tuktu.
Fordi jeg var sammen med Alistair? Jeg har rett til å kjenne min far.
Ikke vær ei dramadronning, da. Du er ikke eneste halvblodsinuitt uten far.
Ikke si det. Det er dehumaniserende.
Herregud, så ømtålig generasjonen din er. Du er halvblodseskimo. Kom over det.
Dere er som Fluffy og Charlie når dere krangler.
"Du er halvblodseskimo. Bla, bla, bla. Herregud. Kom over det."
Du, Bun… Vil du være assistenten min i kveld?
-Ja! Jeg henter brillene mine. -OK.
Så du det? Ekspert i foreldrerollen.
Bannockbrødet ditt brenner seg.
Nei, nei!
Hei, Bun.
-Kuuk? Hva gjør du her? -Jeg skal på eldretreff.
Tante Crystal sa det ville vaske av meg byguttstanken.
Ja.
-Det er nok parfymen din. -Har ikke parfyme på.
-Vil du ha omvisning? -Jeg skal ordne kaffen.
-Ja, jeg vil ha omvisning. Vær så snill. -OK.
Her spiller vi kort. Hva skjer, Maata og Josephina?
Forsiktig. De er råtasser.
-Her spiller vi sjakk. -Elsker sjakk.
-La oss spille. -Hvis du liker å tape.
Utpsyking. Det liker jeg. Dette er bestekompisen min Kuuk.
-Sa du "kompis"? -Ja. Dette er eldste Kuuk.
Du kaller meg din "kjære navnebror".
-Atikuluk. -Atikuluk.
Det er navnebroren min. Og hans bestevenn Lazarus.
-Han er Elisapees bror. -Jeg kjenner alle her.
Ja.
-Hvem er mora di? -Han kjenner ikke deg.
-Neeve er mora mi. -Å ja…
Nå kjenner jeg deg igjen.
Jeg snakker ikke inuittisk så godt. Beklager.
-Beklager. -Det går fint.
Din anaana, mora di, hadde det tidvis tøft da du var lita.
Men nå er hun nykter, så nå går det bedre.
Hun driver butikk. Hun hjelper alle.
Det er jeg takknemlig for.
Men dette bannockbrødet…
Det er stekt for lenge.
For mye bakepulver.
-Ja. -Det er hardt. Og litt brent.
Ja.
Beklager.
Jeg vet at du får det til bedre neste gang.
Neste gang, sant?
-Prøv videre, du. -Ja.
Unnskyld meg, frøken. Jeg beklager dypt og oppriktig.
Hva faen snakker du om?
Vi er fremmede, ikke sant?
Da får du se deg for… fremmede.
Er eldretreffene alltid
like deprimerende?
Ja, på en måte.
-Det holder, Bun. Du velter en eldre. -Jeg hører deg ikke.
Så søt!
Hun kan å feste. Så bra. Hun sveiver i gang folk.
Se på denne søtnosen.
Kan du flette håret mitt?
Slapp av. Jeg har ikke lus.
Den lille søtnosen vil ha fletter, så det skal hun få.
-Kuuk. -Ja?
Jeg har en idé.
Velkommen til bygdas eneste radioprogram.
Hei, alle barn i Ice Cove.
Sola er ikke den eneste som er oppe sent på denne tida av året.
Vet dere hva annet som er kult? Eldretreffet på onsdag.
Er dere med? Den som ikke kommer, er en promp.
-Hva var det? -Hvorfor høres du hvit ut?
-Aner ikke. Fikk panikk. -Hva gjør vi her, egentlig?
Jeg vil bare gjøre eldretreffene mindre kjedelige.
Du vil være mindre Helen uten å spørre Helen.
Helen står til knærne i malbec akkurat nå,
og dette er en perfekt mulighet til å vise at jeg kan ta initiativ.
-Hører barn på radio, egentlig? -Au.
-Unnskyld, jeg… -Han har et godt poeng.
Vet du hva? Vi må ut i gatene.
Vent.
Jøss. Hva skjer, unger? Fete filler. Hva gjør dere på onsdag?
Er du doplanger?
Nei. Ser jeg sånn ut?
Jeg og han fyren der prøver å få med oss noen unge på eldretreff,
og det kommer til å bli kjempegøy.
Får vi betalt?
Dere får en gave, å tilbringe tid med de eldre.
-Tjue spenn hver. -Hæ?
Ja. Tjue spenn.
Hva med…
…gratis slush?
-Du kan ikke bare bestikke… -OK. Vi er med.
-Ser du det? Greit. -Men dere må ta med vennene deres.
Kanskje.
To slusher?
3 DAGER TIDLIGERE
Hjem, takk.
God kveld, frøken.
God kveld, sir.
Du får nesten ta neste drosje, for denne er opptatt.
Vi vet begge at dette er bygdas eneste drosje,
så jeg går faen meg ikke ut, nei.
Til hotellet, sjåfør.
ELDRETREFF 2.0
Vil noen ha te? Kaffe? Bannockbrød?
Jeg har med nybakt.
Kort?
-Jeg kjeder meg. -Dette suger.
Skjønner ikke. Vi tok med barn. Hvorfor reagerer de ikke som med Bun?
Vet ikke. Kanskje jeg kan ta fram sjakkbrettene og…
-Flott. Da får vi to i sving. -Jeg prøver å få…
Denne festen suger. Skikkelig død. Vi stikker, as.
Vent. Ny plan. Be Naulluq ta med trekkspillet, Colin.
Finn alle høyttalere du kan, Millie.
-Ja, Deres Majestet. -Vær så snill. Takk.
Vi trenger mer sukker i slushene.
-Fikser det. -OK.
Nå får vi denne festen i gang!
Beklager. Jeg fikk ikke med meg hva det er du jobber med.
Jeg er rettsmedisiner.
Jeg etterforsker mystiske og uvanlige dødsfall i New York.
Har du hørt. Det var da veldig glamorøst.
Hva med deg, da?
Jeg er en svært ettertraktet forsvarsadvokat, frøken.
En hardhjertet hai av et mannfolk.
Hva?
Du er altfor myk til å være en hai.
Jeg liker øreringene dine.
Veldig mange… lag, da.
Seriøst?
Ja, bare alt sammen.
-Går det bra? -Ja.
-Fest! -Ja!
Kom igjen, Lazarus.
-Glem det, da. -Hvem vil spille terningspill?
Jeg har premier.
-Kjør. -Nei! Aldri i livet!
Kom igjen!
Ta en slush og snakk med en eldre. Ta en slush og snakk med en eldre.
Har alle det gøy?
Den som tømmer den først, vinner!
Dette eldretreffet kommer folk til å huske.
-Vi er et godt lag. -Ja, det er vi.
Bælm! Bælm!
Hva i all verden foregår her?
Jeg hører dere helt fra vinklubben, Siaja.
Er det ikke fantastisk, da? Dette er da veldig mye bedre?
-Hva gjør alle barna her? -Jeg tok dem med til de eldre.
-Kuuk den eldste koser seg. -Herregud!
Hva skjedde?
Han tuller nok bare. Han er litt av en spøkefugl.
Han er død!
Som i død-død?
Siaja, da.
I DAG TIDLIG
Hvorfor kommer kista med helikopter?
For 23 år siden kom Helen hit som ny områdeplanlegger
og valgte dette stedet som ny gravlund første vinter.
Lite visste hun om at den er omgitt av en frossen elv.
Nå hater hun at folk dør etter at isen har smelta.
Apropos. Hvor forbanna er hun på deg?
Hun sier at hun trenger tid til å bearbeide følelsene sine.
Du arrangerte litt av en fest.
Siaja. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
På få uker har du klart
å vise hele bygda fingeren,
sette fyr på søppelfyllinga
og drepe en avholdt eldre.
Jeg prøvde bare å…
Du skulle bare ordne kaffe og rydde opp stolene.
Det gjorde jeg jo, teknisk sett.
Jeg vet ikke om du vet hva som venter nå,
men noen kaller det "Helen-hammeren".
Ikke jeg. Jeg fant ikke på det navnet.
Broren min kommer. Han kommer nok til å forbanne deg.
Jeg er så lei for det, Lazarus.
-Skulle visst at Siaja ikke var klar… -Nei. Hysj.
Kom og oversett for meg, Millie.
Søstera mi endrer alltid det jeg sier til det hun selv har lyst til å si.
Vet du hvordan vi inuitter har klart oss i tusenvis av år i Arktis?
Nei, jeg hadde nok frosset i hjel etter to timer alene der ute.
Ja, praktiske ferdigheter er viktige.
Men livets små gleder er også viktige.
Som spill, vakker søm, tatoveringer, det å oppfostre barn…
Disse gledene holder oss gående når det er som mørkest for oss.
Jeg kom for å takke deg, Siaja.
Jeg satte stor pris på Kuuk den eldste i ungdomstida vår.
Han hjalp meg virkelig når livet var som tyngst for meg.
Han hadde det kjempegøy forleden kveld. Han døde lykkelig.
-Han døde lykkelig. -Ingen tvil om at du ga ham glede.
Ingen tvil om at du ga ham glede.
Han sa at alle lokalsamfunn trenger en som er så enestående som du er
for å knytte generasjonene sammen.
Vi ses neste uke.
Ja, det gjør dere.
-Men kanskje ikke mer slush, da. -OK. Greit nok.
Jeg tror nok at han har rett.
Dette… var siste gang.
-Neevee… -Jeg mener det.
-Det sa du i går også. -Siaja må ikke finne det ut.
Finne ut hva da?
At voksne har sex?
Nå er vi bare fremmede igjen, OK?
Ja.
Og dette…
har vært ei gøyal helg.
Ha et fint liv.
Vil noen drikke? Vil feire at jeg fortsatt har jobb.
-Jeg er med. Ja. -Ja. Har ikke noe bedre fore, akkurat.
-Ikke jeg heller. -Jeg har ei flaske.
-Vi kan jo dra til hotellet mitt, eller… -Hva med Alistair?
Han er en avslappa type.
Men bare hvis det er greit for deg. Om du er like avslappa.
-Ja, det er jeg. -Greit.
Perfekt. Nachspiel hos Kuuk, da.
-Ja. -Ja.
Dere må smake denne bourbonen.
Småskalaprodusert med framtredende preg av vanilje og tobakk.
-"Framtredende preg"? -Han prøver å forfine oss.
Her er det. Jeg skal åpne.
Velkommen til avslappingssonen.
-Siaja? -Hei, folkens.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen