Nelson!
Ne kószálj el, Vera!
Nem fogok.
Nelson!
Vera!
Vera! Drágám!
Már nem sír.
Szerintem játsszunk Nelsonnal!
Vera!
A kutyával ne!
És ne hívd többé Nelsonnak, kérlek!
Rendben.
Hát...
Drágám, kész a reggeli.
Bepakoltál mindent az iskolába?
Igen, minden megvan.
Mi lesz a reggeli?
A Napló
Vera, ne hagyd itt a cuccod!
Még a hátizsákodat sem hoztad be.
Bocsánat!
Ne nyisd ki a hűtőt, ha a lámpák nem működnek, kislányom!
Tegnap megbeszéltük.
De éhes vagyok!
Mit készítesz nekem?
Pizzát.
Pizzát?
Kétszer egymás után? Szó sem lehet róla!
Jó, akkor pizzát és salátát.
Pizza, saláta, fürdés, és nincs mobilozás!
Vagy legyen saláta, mobilozás és fürdés? De akkor nincs pizza.
Pizzát szeretnék.
Okos kislány!
- Akkor menj fürödni! - Jó.
Szia, Víctor!
- Szólj, ha végeztél! - Jó, anya.
Azért hívtalak,
hogy elmeséljem, mi volt Verával a pszichológusnál.
Carlos szerint van némi haladás.
Vera sokkal többet beszél, és jól alkalmazkodik az új élethez.
Szereti az új házat, aminek nagyon örülök.
De...
Ezt már úgyis tudod. A visszatérő probléma Mariana.
Nem jön ki vele.
Nem kéne ezt mondanom, de...
Vigyázz a kapcsolatodra Verával, jó?
És mondd meg Carlosnak, hogy egyetértés van köztünk.
Mi van még?
Semmi.
Nemsokára találkozunk.
Kész vagyok!
VÍCTOR Most nem érek rá. Később felhívlak.
Vera említette a kutyát?
Hány alkalom van még hátra?
A harmadik lehetőséget választom.
- Tudod, hogy az melyik? - Nem.
Elmondhatatlanul
szeretlek.
- Elmondhatatlanul? - Elmondhatatlanul.
Mi lenne, ha aludnánk,
és holnapra hagynánk a bálnákat?
Jó?
Jó éjt!
Vera!
Vera, drágám! Feküdj vissza az ágyadba, kérlek!
Vera!
Igen, értem, Majo,
de a láda nem a miénk.
Biztos itt felejtették az előző lakók,
és amikor észreveszik, visszakérik majd.
Oké, hívj fel! Köszi!
Még valami! A világítás még mindig nem jó.
Átküldenél valakit?
Köszi!
Szia!
Asszonyom, Víctor van itt.
Igen, Pedro, engedje be!
Igenis, asszonyom.
Köszönöm.
Drágám!
Megjött apa!
Vera!
Hahó!
Szia!
Betettem a ruháit és két pizsamát.
És Fantit, ugye?
- Fanti! - Fanti!
Fanti. Vera!
Ne legyen hiszti, mint múlt héten!
Nem lesz. Vera hozza Fantit.
- Apu! - Kicsim!
Gyere ide!
- Gyere ide! - Jövök.
Nézd, mit rajzoltam neked!
- Ez az enyém? - Igen.
Drágám, ez hihetetlen! Köszönöm.
Készen állsz egy csodás hétvégére?
Hát persze!
Igen? Jól van, akkor először...
Elmegyünk a lovakhoz!
Előbb befejezzük a szobádat.
Jó, de csak mi ketten.
Jó, de Mariana is besegít egy kicsit nekünk.
Mariana...
Akkor inkább nem megyek.
- Micsoda? - Anyuval maradok.
Ne feledd, miben állapodtunk meg!
De anyu, mindent megszabsz!
Azt ígérted, hogy ezen a hétvégén egyedül leszünk,
és elmegyünk megnézni a lovakat.
- Miért hazudtál? - A tervek változnak.
A tervek változnak, drágám.
A bölcs emberek változtatnak a tervükön, ugye?
Gyere, drágám! Menjünk!
Érezd jól magad!
Figyelj csak! Ma este te választhatod ki, mit nézzünk!
Én csinálom a popcornt.
- Jó? - Figyi!
Mindig ráerőlteted Marianát. Nem tudsz tőle elszakadni egy napra?
Ne hazudj neki!
Nem hazudok neki.
És ne felejtsd el felhívni Carlost!
Fel fogom hívni...
amint tudom.
Köszönj el anyutól!
„Szia, anyu!”
Halló!
Tudja már, hogy kié?
De biztos valakié.
Igen.
Akkor én elintézem.
Viszhall!
A gyógyszer megnöveli a fájdalomküszöböt a kínzás alatt.
Meglep, milyen erősek az emberek, még ha tudják is: a halál elkerülhetetlen.
Felismerem azt a tekintetet, amikor tudod, hogy elvesztetted az irányítást.
9. HÉT AZ UTOLSÓ FÁZIS
Az utolsó fázis
Az elméjük ellenáll, de a testük nem.
A halál időpontja! 3:34
Igen?
Minden rendben.
Tessék?
Nem hasonlíthatod magad egy nyolcéves lányhoz.
Mi történt? Hogy van?
Szia! Jól van.
- És a keze? - Rendbe fog jönni.
Az orvos összevarrja.
- Tiszta vágás volt. - Tiszta vágás?
Igen, nagyon sajnálom.
Egy pillanat alatt történt.
A hűtőhöz fordultam, és amikor megfordultam...
Micsoda? Nem veled volt?
Nem.
Velem volt, mert együtt akartunk ebédet készíteni.
- Eltettem az összes kést. - Nem mindet.
Nézd, Olga!
- Most mondta, hogy eltette őket. - Bocsánat!
Hoznál nekünk egy kis vizet?
Nyugi! Előfordulnak balesetek.
Mellettem is megsérült már.
Igen, de annyira, hogy a kórházban kössön ki?
Annyira nem.
Mi történt?
Őszintén szólva nem igazán tudom.
Nem világos.
Épp főzni készültem,
és Vera mondta, hogy ő akarja felvágni a hagymát.
Mondtam neki, hogy nem szabad, mert veszélyes, és tegye le a kést.
És nem tette le?
Nem.
Odamentem, elvettem a kést, és betettem a fiókba,
a hűtő felé fordultam...
És amikor visszafordultam,
megvágta magát.
Elvette a kést, és megvágta magát?
Csak úgy?
Vera Rodríguez Chavarría!
Direkt csinálta?
Nem tudom.
Nem, biztos, hogy nem.
Persze hogy nem.
- Jó napot! Dr. Mendiola vagyok. - Jó napot!
Jöjjön velem, kérem!
A gyerekek óvatlanok lehetnek, és türelmetlenek,
de fontos, hogy ne erőltesse a kezét.
Nem írhat és nem rajzolhat. Próbáljon bal kézzel enni!
Három nap múlva vigye el az orvosához! Rendben?
Rendben.
- Köszönöm. - Én köszönöm. Elnézést!
Velem akar jönni, de nem lehet.
- Nem jöhet haza. - Miért nem?
Büdös van, szivárog a gáz, és még nem javíttattam meg,
mivel be kellett rohannom a kórházba...
Gondolom, ilyenkor senkit sem tudok kihívni.
Én segíthetek.
Mire van szükséged?
Hát...
Egy helyre, ahol alhatok.
Alhatsz nálunk, ha akarsz.
Nem gond.
Át tudok menni Brendához. Még mindig van nála pár cuccom.
- Tényleg? - Igen.
Pihennem kell.
- Igen, de... - Ahogy neked is.
Jót fog tenni mindenkinek.
Holnap viszek neked reggelit.
- Szia, Olga! - Szia!
Együtt éltek?
Tényleg?
Majd később elmesélem, jó?
Itt a víz.
Ebben nincs sajt.
- Tényleg? - Figyelek az alakomra.
- Figyelsz az alakodra? Miért? - Igen.
És ez? A bagoly idejön.
Nem is!
Vera! Víctor!
Drágám, ne erőltesd a kezed! Nagyon megvágtad magad.
- De nem fáj. - Majd fog.
Hogy vágtad meg magad?
Kicsim, menj a nappaliba, válassz egy filmet!
- Mindjárt bemegyünk. Jó? - Jó.
Mit csinálsz?
Mit művelsz?
Beszélgetünk.
Minek?
Hogyhogy minek?
Miről akarsz beszélgetni?
Nehéz időszakon megy keresztül, de nem akar beszélni róla.
Nem látod?
Nem akar beszélni.
Ennek ellenére pszichológushoz jár minden hétfőn,
mert te ezt akarod. De nem baj.
Ha nem akar beszélni, az is jó.
Hogy lenne már jó, ha elvágja a saját kezét?
Semmiség. Csak baleset volt.
És ha nem?
Víctor, te nem voltál ott. Nem tudod, mi történt.
Bebeszéled neki,
hogy beszélnie kell veled, velem és a pszichológussal.
Elég ebből! Állj le!
A kutyás dolog nem baleset volt.
És akkor senkivel sem beszélt.
Tudod, mi lesz?
Ha legközelebb történik valami baj, nem szólok neked.
Akkor igyekezzünk, hogy ne történjen semmi baj.
PARANORMÁLIS JELENSÉGEK
PARANORMÁLIS
Tessék!
Köszönöm.
Nem eszel többet?
Nem, megnézem, hogy meg tudom-e javíttatni a gázszivárgást.
Veled megyek.
Nem, drágám, maradj apával!
- Sziasztok! - Nem, veled megyek.
Drágám, itt maradsz apáddal, rendben?
Máris elmész?
Igen, fincsinek tűnik.
- Mi ez? - Kóstold meg ezt a finomságot!
Szia!
Addig nálad marad, amíg nem hívlak, oké?
- Amíg nem hívsz? - Szólok, ha megjavították a gázt.
- Nem akar itt maradni. - Víctor, kérlek!
- De nem akarja. - Kérlek!
- Köszi a kenyeret, Mariana. - Nincs mit.
- Sziasztok! - Szép napot!
Szia!
Minden rendben?
Nem.
Nem tudtam, kitől kérjek segítséget.
Kísérj haza, kérlek!
Nem hiszel nekem.
Nem erről van szó.
Azt mondtad, van egy ugyanilyen a konténer mellett, de nem volt.
Biztos elvitték a szemetesek.
Igen, lehet.
Nehéz elhinni.
Nem értem, de ez van. Menjünk fel!
Szédülsz?
- Egy kicsit. - Hozok vizet.
Ne, várj!
- Hogy a fenébe lehetséges ez? - Nem tudom.
Esküszöm, nem tudom.
Mi van benne?
Sok minden.
Jegyzetfüzetek, programfüzetek, személyes dolgok.
Személyes dolgok? Kié?
Az a helyzet, hogy a ládának nincs gazdája.
Biztos vagyok benne, hogy üres volt, amikor idejöttünk.
Először kételkedtem benne, de esküszöm, hogy üres volt.
- Carlos! - Mi volt ez?
- Hallottad ezt? - Mi volt ez?
Martín Muñoz Araujo.
A napló szerint ő az áldozat.
- Mennyi idős? - Harminckét éves.
Ő sincs itt.
Mintha az áldozatok sosem léteztek volna.
Nincs nyomuk az interneten.
Szerinted ez tényleg megtörtént?
Megölték azokat az embereket?
Nézd!
„3:49, elvesztik az eszméletüket.
„A dózist 200-ra emelem.
„4:14, elkezdődnek a rohamok.
„A halál időpontja: 6:35.”
Túl részletes ahhoz, hogy kitaláció legyen, nem?
Lehet, hogy nem öltek meg senkit, de biztosan ez volt a terv.
Nem hiszem, hogy kitaláció lenne.
És sokat írnak a múltjukról.
Főleg egy remegésről.
„Minden megremegett.
„Az, ahol éltem, akikkel, ahogyan.
„Az nem az én életem volt. Figyelmeztettem őket. Sosem hazudtam.
„Rendet akartam, egy megoldást.
„Kértem, de nem kaptam meg.
„Nekem kellett megtennem.
„A rengés csak megerősített mindent.
„Át kellett vennem az irányítást.
„Szerencsére nem mindig számít gyilkosságnak, ha megölünk valakit.”
Az összes megtakarításom elment erre a házra.
Mit csináljak?
Megnézhetem?
- Kérsz kávét? - Igen, köszönöm.
Arra gondoltam...
hogy megmutatnám a jegyzetfüzeteket egy barátomnak.
Igazából a tanárom volt.
Grafológus.
És?
Nem is tudom.
Talán ha beazonosítjuk a szerzőt, tudni fogjuk, mit tegyünk.
Nem is gondolnád, mi minden derülhet ki egy kézírásból.
Nem is tudom.
Nem kell neki részleteznem.
Azt sem kell elmondanom, hogy honnan szereztem.
Rávezethet minket. Ad nekünk néhány ötletet...
Egy nézőpontot.
Asszonyom, Víctor van itt.
A fenébe! Megjött Víctor és a lányom.
Micsoda?
A láda.
El kell rejtenünk.
Engedje be őket!
Segíts elrejteni a ládát!
Mi az?
Inkább nekem kéne elbújnom.
Nem lenne jó, ha Víctor és Vera meglátnának a konyhádban...
Intézd el a ládát!
Olga, ne engedd be Víctort!
Anyu!
Kicsikém!
Mi történt?
Nem bírod felvenni a mobilt?
- Nem hallottam. - Vettem észre.
Mit csináltok itt?
Veled akartam lenni.
Ennyire nehéz vigyázni a saját lányodra?
Hogy hívják a gázszivárgást?
Nem.
Nem akarok keresztbe tenni, de vedd fel a telefont!
Nem, dehogy, nem erről van szó.
Azt csinál veled, amit akar. Add ide!
Üdvözlöm a gázszivárgást!
Vera, drágám, el kell mondanom valamit.
Ő a barátod?
- Nem, dehogy. - Nem, drágám, dehogyis!
Azért hívtam át, mert szükségem volt a segítségére.
Miért?
Mi történt a kezeddel?
Egy baleset.
Mi történt vele?
Tegnap megvágta magát.
Víctor együtt él Marianával.
Értem.
Figyelj, anyu!
Carlos belenézett a dolgaimba?
Tessék?
Azért jött, hogy belenézzen a cuccaimba?
Nem, drágám, miből gondolod ezt?
Segíteni jött.
Miben segít?
Velem volt.
Kicsit féltem.
Akkor legközelebb engem is felhívhatsz,
idejövök, és veled leszek.
És vigyázok rád.
Nem, drágám, én vigyázok rád.
Anyu!
Álmos vagyok. Nem alszunk?
Aludjunk!
Megölelsz?
Megölellek, drágám.
Szia, Víctor!
A lányodnak kell egy hely, ahol tárolhatja a játékait.
Odaadod neki az ajándékot, amit ígértél?
Oké, majd beszélünk!
Köszönöm.
Szia, Carlos!
Kivette.
Ne kószálj el, Vera!
Vera, drágám!
Ne!
Hé!
Hé, várjon! Ne menjen el!
Ne menjen el! Hadd segítsek!
Menjen, kérem!
- Tényleg. - Apa!
- Menjen! - Nyugalom!
- Apu! - Menjen!
- Az a kutya szenved. - Add ide!
Majd én elintézem. Ne adja oda a kislánynak!
Asszonyom, én tudok segíteni. Elintézem.
Ne aggódjanak!
Már nem sír.
Vera!
És ha rosszat csináltál?
Lehet, hogy nagyobb fájdalmat okoztál Nelsonnak.
Nem tettem rosszat.
Szerinted a szüleid nem csinálták volna jól?
A szüleim nem tettek semmit.
A férfi azt mondta, ne hagyjuk szenvedni, és a szüleim nem tettek semmit.
Értem.
Ezért állnak háttal a szüleid a rajzodon.
Mert nem csináltak semmit.
Megtetted volna, ha figyelnek?
Ugyanez történt akkor is, amikor megvágtad a kezed.
Senki sem figyelt rád, ugye?
Mariana tehet róla.
Nem tud vigyázni rám.
Ezért vágtad el a kezed.
Hogy bebizonyítsd, nem tud vigyázni rád.
Apának kell vigyáznia rám, nem neki.
Amúgy is baleset volt.
Akarod, hogy beszéljünk erről?
Nem.
Minden nagyon gyorsan történt.
Egyikünk sem tudta, mit tegyen.
Nézd, nem én döntöm el, mi a rossz, és mi a jó,
de Vera azt kérte, hogy hadd fogja meg a véres kiskutyát, és te odaadtad neki.
Víctor adta oda neki.
Oké, Víctor adta oda neki.
De nem rovom fel neked.
Ez a baj? Hogy felelősséget ruháztunk rá?
Igen, bizonyos értelemben.
Nézd, Vera most alakítja ki azokat a viselkedési mintákat, amiket jónak érez.
Igen, hagyjuk, hogy a saját identitását alakítsa ki.
Ez nem az identitásáról szól.
Ő alakítja ki a szabályokat, és mindenki követi.
Nem gondolja, hogy nincs igaza. Jogosan, mert senki sem kérdőjelezi meg.
Nem mondhatom, hogy nincs igaza, ha igaza van.
Akkor igen, ha kést vesz a kezébe.
Nézd!
A válással Verának lehetősége adódott arra, hogy irányítson.
De nem ez a legmegfelelőbb alkalom.
Elmagyaráznád ezt Víctornak?
Gyere, itt van!
Tehát mindegyiküket megölték?
Igen, nyilvánvalóan.
Elmagyarázom.
Alicia Kleinberg és Emmanuel Argüello már halottak.
Martín Muñozt még csak most kezdték kínozni.
Még nem ölték meg.
De van még egy áldozat.
Valaki a távoli múltjukból,
vagy a baráti körükből.
De az véletlen volt, vagy egy egyszerű baleset.
Vagy egy egyszerű improvizáció.
Ez a nő a szenvedés megszállottja.
Rengeteg baja van.
Fájdalom, szomorúság és szorongás.
Egy pillanat! Egy nőről beszélünk?
Igen, egy nőről.
Úgy 40 éves lehet.
Visszahúzódó életet él. Tele van korlátozásokkal,
de tökéletesen beilleszkedett a társadalomba.
Világos, amit mondok?
Igen, megpróbál normálisnak tűnni.
De nem az.
Ő ilyen.
Ez a jegyzetfüzet egy őszinte vallomás.
Kideríthetjük, hogy ki ő?
Nem, ez nem derül ki belőle.
De olyan nőt érdemes keresni,
akinek mozgásszervi zavara van.
Mert elég furcsán tartja a tollat.
Valahogy így.
Gondolod, hogy meg tudjuk találni?
Persze.
Ez nemrég történt. Most írták.
Micsoda? Nem évekkel ezelőtt történt?
Nem, ez nem olyan régi.
Most tanul írni?
Nem, egy felnőttről van szó.
Általános iskolai tanár.
Egy tanár?
Milyen szintű a klinikai tudása?
Talán több áldozata is van.
- Emlékszel az ügyünkre? - Elnézést!
Bocsáss meg!
Jól vagy?
Verának az apjával kell lennie.
Legalábbis ma. Nem maradhat velem, de...
Mit mondjak neki? Hogy vigye el? Csak így?
Basszus, utálni fog.
Várj! Írok Víctornak.
Megkérem, hogy hozza el a suliból, és vigye el hozzád holnap.
Oké, megírtam.
Verával egy gyilkossal élünk egy fedél alatt?
Nem egészen.
De hallottad, mit mondott, nem?
Folyamatosan ír.
Fura dolgok történnek a lakásban, és a láda még mindig ott van.
Egy gyilkos házában élek a lányommal?
Nem vehetsz be kettőnél többet egy nap.
Egyet 12 óránként.
Rendben.
Vegyél egy forró fürdőt!
Pihenj kicsit! Segíteni fog.
Köszönöm, Carlos.
Olga, mi történt?
Ott van.
Ott van bent.
Bent van a hálószobámban.
A hálószobában...
A mániás pszichózis állapota, amit el kell érnie Martinnak,
a következő 72 órában következik be.
Olga!
Mit csinálsz? Mi a baj?
Továbbra is Martínról ír.
Végre látom magam benne, a rémült pillantásában...
Itt van.
Most öli meg Martín Muñoz Araujót.
Carlos, ez áll a naplóban.
Az életfunkciói kezdenek gyengülni
Nyugalom!
Láttam őt, Carlos.
A fenébe, ez a seb nagyon mély.
Szerintem orvoshoz kell menned.
Esküszöm, hogy láttam.
- Nézd... - Láttam a hálószobámban, esküszöm.
Nem mondom, hogy nem.
De nem hiszel nekem.
Nem kétlem, de erős gyógyszert adtam neked.
Nézz rám!
Ez én vagyok.
A napló tudta előre.
Tudta, hogy a szemöldökömnél lesz egy vágás.
Vagy ő provokálta ki.
Nem tudom, mit mondjak. Fogalmam sincs.
Szeretném megtalálni Martín Muñozt.
És mit gondolsz, mit fogunk találni?
Fogalmam sincs. Egy nyomot.
Egy családtagot, ismerőst.
Valamit.
Jó napot!
- Jó napot! - Üdvözlöm.
- Jó napot! - Szia, kisbogár!
Miben segíthetek?
A kereskedelmi nyilvántartóból jöttünk.
A tulajdonost keressük, Martín Muñoz Araujót.
Kit?
Én María Araujo vagyok, az étterem tulajdonosa.
Honnan is jöttek?
A kereskedelmi nyilvántartóból jöttünk...
Maga Araujo?
Mi Martínt keressük.
Martín!
- Játssz a székekkel egy kicsit, jó? - Jó.
Ő Martín?
A volt férjem küldte önöket, ugye?
Várjon, elnézést!
A gyerek neve Martín?
Az a seggfej nem adja fel.
Juan!
Ne aggódjon! Elmegyünk.
Asszonyom!
Menjünk!
Mi folyik itt, Carlos?
Ez biztos valami átverés.
Ugye?
Nem értek semmit, várj!
A napló szerint az a gyerek 32 évesen hal meg.
Ez még nem történt meg, most történik.
A napló szerint az a férfi sokkal idősebb.
Mi van, ha a nő nem tanár, hanem most tanul írni?
Ne erőltesd a kezed, drágám!
De anya...
Amíg a seb nem gyógyul be, nem szabad sem írnod, sem színezned.
De már nem fáj.
Drágám...
Megjött apa.
- Apa? Megnézem! - Az apukád!
Az apukám!
- Szia, apa! - Drágám!
- Hűha, ezt kint találtam. - Milyen fura!
Csukd be az ajtót nekem!
- Rendben. - Különben bejönnek a baglyok.
Ajándék Marianától és tőlem. Köszönd meg!
Nagyon szép!
Igen? Örülök, hogy tetszik.
Nézd, anyu!
És rengeteg hely van benne a plüssállatoknak, a színes...
- A játékoknak, íjaknak. - Olga!
- Nyisd ki! - Nézd, anyu!
Sok minden belefér...
Felismered ezeket a dolgokat?
Biztos?
A halál időpontja: 2:48
- Vera itthon van? - Igen.
- Oké. - Az emeleten van.
Mi történt?
Martín meghalt.
Vera ölte meg.
Mikor...
Mikor lett ilyen?
Mit csináltam rosszul?
- Mit csináltam rosszul? - Semmit.
Nem tettél semmi rosszat.
Martín négy napig szenvedett.
Négy napig.
Eszébe sem jutott, hogy leálljon.
Vera nem csinált semmit.
De csinálni fog.
Az a Vera, akit a terápián látok, nem ez a nő.
A lányod nem gyilkos.
Egy nyolcéves kislány, aki most tanulja meg kezelni az érzelmeit.
És jó, hogy ezt tudjuk.
Miért jó?
Mert segíthetünk rajta.
Hogyan?
Valamikor, véletlenül
Vera valakinek a halálát okozza.
És ez a probléma.
Mert megszállottá válik.
De meg tudjuk akadályozni.
Ki kell derítenünk,
hogy kit öl meg és mikor.
Amikor a remegés megtörténik.
Az a remegés, ami a kiváltó oka mindennek.
És ha az első áldozata a kutya volt?
Nem, egy embert ölt meg.
Egy felnőttet, aki közel állt hozzá.
Az a véletlen haláleset
korán történt, még gyerek volt.
Még nem érezte a késztetést, hogy öljön.
Az a gyilkos ösztön, ami az egész szöveget áthatja,
máshonnan származik.
Nem értek semmit.
Valaki megpróbálta megölni a nőt.
Ez indítja el a szadista viselkedést benne.
De ki próbálja megölni?
Gyerekkorában vagy felnőtt korában?
Az első áldozata után, akkortájt.
Ugyanabban a korban. Még kislányként.
Nagyon sajnálom,
de mennem kell.
Jól van.
- Köszönöm, Sandra. - Köszönöm.
És Carlos, óvatosan azzal, mit csinálsz!
- Rendben. - Szia!
Köszönöm, Andrea.
Az a baj, hogy félelmetes.
De menő.
Nem ejtettem el.
El fogom ejteni.
Egy felnőttet, aki közel állt hozzá.
Az első haláleset
korán történt,
még gyerek volt.
Ők kik?
Azon az oldalon apa van.
- Apa? - Igen.
És miért ilyen kicsi?
Nézd, itt olyan, mint az életben.
Nagyon tetszik.
- Figyelj csak, kicsikém! - Igen?
Ki ez a kislány?
Ő nem egy kislány, hanem Mariana.
Mi a baj?
Mit kell tennem, hogy ne menjek vissza abba a házba?
Kicsikém!
Semmit.
Semmit sem kell tenned.
Soha senkinek.
Anyu!
Alhatok veled?
Igen, drágám. Gyere!
Gyere csak!
Igen, hat nap telt el.
Beteg volt, ezért nem vittem iskolába.
Nem fogom felébreszteni, csak mert beszélni akarsz vele.
Víctor...
Halló!
Vera!
Vera, hallasz engem?
Anya vagyok.
Drágám, segíteni akarok neked.
De tudnom kell, mi történt.
Mi az a „remegés”?
Nálam még nem történt meg. Segíthetek neked.
Drágám, hallasz engem?
El kell mondanod, ki akar megölni.
Vera!
Ne!
Vera!
- Hagyd abba! - Nyisd ki!
Drágám! Vége van.
Ezt én tettem veled?
Finoman!
Kész.
Akkor Németország, Berlin.
Franciaország, Párizs.
Dánia, Koppenhága.
Svédország...
Asszonyom, itt van Víctor valakivel.
Anyu, mi a fővárosa Svédországnak?
Igen, Pedro, engedje be!
Ki az?
Anya, de mi a fővárosa Svédországnak?
Mi Svédország fővárosa?
- Mi a fővárosa Svédországnak? - Nem tudom.
Stockholm.
- Szia! - Szia, jól vagy?
- Igen. - Szia, Olga!
Mit csinálsz itt?
- A lányomhoz jöttem. - Aggódtunk, beszélni akartunk veled.
- Jól vagyunk. - Bejöhetek?
- Igen. - Igen? Elnézést...
Beragadt az ajtó.
Hol van Vera?
Olga, jól vagy?
Jól vagyok.
Hol van Vera? Vera!
Vera!
Drágám!
Vera!
Szia, drágám!
Vera, menj fel a szobádba!
Mi történt az arcával?
Semmi.
- Mit csináltál vele? - Semmit.
Miért van seb az arcán?
Víctor, kérlek, nyugodj meg!
Most vesztetted el a lányodat.
Mi folyik itt?
Vera nem jár terápiára, te nem veszed fel a telefont.
Már másfél hete nem tudunk rólatok semmit.
- Mit csinálsz itt? - Vigyázok rá!
Te mit csinálsz itt? A házamban, Víctorral?
A felügyeleti jogot kockáztatod.
- Mit csinálsz? - Nem szakíthatnak el tőle, érted?
Ami a naplóban van, megtörténik.
Nem hagyhatom egyedül.
És egyedül vagyok az egésszel.
Figyelj, nem vagy egyedül!
Itt vagyok veled. Hadd segítsek!
Nyugodj meg!
Nyugalom!
Esküszöm, nem volt szándékos.
Itt volt a másik nő, és nekifeszültem az ajtónak.
Vera látta őt?
Látta a felnőtt Verát?
Nem.
Azóta láttad?
Nem, elment.
De úgy érzem, hogy dühös.
A láda üres, nincs benne semmi.
Olga!
El kell engedned Verát az apjához.
Nem, Carlos! Vera nem mehet el az apjához.
Vera utálja Marianát. Ki nem állhatja.
Mariana az első áldozata.
Elzárod Verát a külvilágtól.
Ez beteges, veszélyes.
- Hát nem érted? - Figyelsz te rám egyáltalán?
Vera csak velem van biztonságban.
Ha elengedem Marianával...
- Nyolcéves. - Benne van a noteszben.
A grafológus barátod is ezt mondta.
- A fülbevalók, basszus! - Nem.
Marianát nem említették sehol.
Jó napot, asszonyom! Víctor két rendőrrel van itt.
Ez nagy hiba.
Ez egy nagy hiba, és mindenki meg fogja bánni.
Összepakolok Verának.
Minden rendben lesz, drágám.
Mariana és az apád majd vigyáznak rád.
De veled akarok lenni.
Tudom, drágám.
De ha jól viselkedsz, hamarosan visszajöhetsz.
Vera!
Drágám, csak ne csinálj semmi rosszat!
Jó? Legyél jó kislány!
És két nap múlva visszajöhetsz.
Rendben?
Ígérd meg!
De rendre van szükségünk.
Ki kell találnunk valami megoldást.
Vera!
Felmenjek a rendőrökkel?
Jövök már!
Tessék!
Ángelától kaptam belépőket az akváriumba.
Holnap elmehetünk. Van kedved?
Mariana, ne csináld! Nem vagy a barátom.
Te Víctor barátnője vagy.
„Víctor”?
Már nem is vagyok az apád?
Vera, nem is voltál beteg, ugye?
Azt megértem, hogy anyád talán nem mond igazat nekem.
De hogy te is hazudsz nekem?
Az nagyon fáj.
Víctor, kérlek!
Te is hazudsz nekem. Állandóan.
De én nem kényszerítelek semmire.
Megyek a szobámba.
- Nem. Ezt edd meg! - Nem.
Hadd menjen!
„Minden megremegett.
„Az, ahol éltem, akikkel, ahogyan."
Az volt a remegés, hogy elvitték.
Víctornak tudnia kell.
- Meg kell mutatnunk neki. - Carlos!
Nem érted. Már megtörtént.
Mit csinálsz? Már bevettél egyet.
Nincs hatása.
- Hogy érted? Mennyit vettél be? - Négyet.
Van tejed?
- Olga! - Van tejed?
Tessék!
Idd meg!
Nem, Carlos.
- Nem szükséges. - De, az.
Meg kell innod. Ki kell hánynod.
Érted jöttem.
Oké.
Menjünk!
Remeg a ház?
Igen.
- Menjünk! - A lány.
A lányom.
Ne! Vera!
Gyere ide! Ne!
Ne zárd be az ajtót! Nyisd ki!
Kérlek, drágám, remeg a föld. Ez nem játék.
Nyisd ki, Vera!
Óvatosan!
Vége van.
- Rendben. - A remegés.
A remegés.
A földrengés a remegés.
Ma elveszítem a lányomat.
Mi történt, drágám? Nem tudsz aludni?
Kéred a cseppeket?
Inkább ölelj meg!
Jól van.
Megnézem, mi történt.
Jó estét! Mi történt?
Földcsuszamlás volt a földrengés miatt, az út le van zárva.
Mennyi ideig tart?
Úgy két órát.
- Két órát? - Igyekszünk.
Mi történt?
Vera!
- Vera! - Vera!
Vera, drágám!
Vera, jól vagy, drágám?
Jól vagy? Mi történt, kicsim?
Rosszat álmodtál?
Semmi baj, drágám.
Mit csinálsz?
- Kifelé! Maradj a szobádban! - Mi történt?
Mi a baj, drágám? Megijesztesz.
Mit csinálsz azzal az ollóval?
Menj a szobádba, és ne gyere ki, amíg nem szólok!
- Nem. - Menj be, és ne gyere ki, amíg nem szólok!
Befelé!
Most, Vera, azonnal!
Menj be a szobádba most rögtön!
- Elég volt! - Ez fáj.
Hogy érted, hogy fáj? Mit csinálsz?
Mit akartál csinálni? Megrémítesz.
- Itt vagyunk! - Várj meg!
Kiszállok!
Várj meg!
Mit csináltál az ollóval?
Mondd el, mit csináltál az ollóval!
Megijesztesz.
- Anyához akarok menni. - Nem.
Nem mész anyához.
Ne parancsolgass nekem!
Mi történt?
Istenem!
Asszonyom, el kell mennie.
Mennyi a vérnyomása?
Nyugalom!
Olga!
Csak hogy tudd, Vera nem mehet veled.
Velem jönne? Fel kell vennem a vallomását.
Igen.
Hozna nekem egy kis vizet, kérem?
Vizet. Szédülök.
Gyere!
Szállj be a kocsiba!
Szállj be!
Többé nem kell visszamennem abba a házba, ugye?
Tudod, mi történt az apukáddal, Vera?
Vera, az apukád meghalt.
Nem is érdekel?
Meg akartál ölni?
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Dranka Anita