Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Filmul prezintă activități periculoase și ilegale.
Nu încercați să le imitați.
18 DECEMBRIE 2022
ORA 01:40
Aceasta sigur va fi cea mai grozavă Cupă Mondială din toate timpurile.
Lionel Messi ne pune pe tavă
încă o surpriză de proporții.
E posibil să fi câștigat Cupa Mondială.
Suntem deasupra nebuniei de la Cupa Mondială.
Urcăm în vârful ultimului superzgârie-nori din lume.
Cei de la pază se uită la meci și nu ne observă când ne strecurăm.
Totul merge strună…
până la etajul 113.
Ai auzit?
Ascultă!
Se mișcă lifturile.
Au trimis paza.
Sigur ne-au văzut.
Fugi!
Îi aud.
Aici.
Sunt muncitori peste tot.
Asta n-am luat în calcul.
Dacă ne aud, s-a terminat.
Sigur ne arestează.
Ne-au mai arestat și în trecut.
Ar fi noroc chior să scăpăm.
Închisorile de aici sunt mai dure.
Vezi să nu tușești sau să strănuți.
Cinci ore, apoi zece.
Apoi 20 de ore.
Apoi 30.
Dar urcarea asta e mai importantă decât altele.
Urcarea asta urma să ne apropie din nou.
Urcă pe culmi, escaladează clădiri ilegal.
Își riscă viața pe macarale. E vorba de alpinism urban.
Acești alpiniști temerari postează clipuri care ajung virale pe internet.
Dar riscă mult.
Peste 20 de astfel de exploratori urbani
și-au găsit sfârșitul de tineri.
Zeci de ruși au murit și alte câteva sute au fost răniți.
Alții sunt considerați adevărați artiști ai genului.
Creatoarea rusă Angela Nikolau a devenit renumită
când a intrat în scenă drept prima alpinistă urbană.
Angela și complicele ei, Vanya Beerkus, sunt faimoși pe rețelele sociale.
Spectacolul lor năucitor
i-a urcat pe culmile succesului pe Angela și Vanya.
Folosiți și hamuri pentru alpinism?
- Nu, nimic. - Niciodată.
Sunteți alpiniști urbani?
Nu doar atât. Suntem „skywalkers”, acrobații cerului.
SKYWALKERS: O POVESTE DE DRAGOSTE
KOSTROMA RUSIA
Bunico, ce tânără erai aici!
Uite! Mama ta adora numărul cu șerpi.
Îi plăceau și lamele, lupii, maimuțele.
Le aducea pe toate acasă.
Aveam un lup în baie.
Îmi era frică să merg la WC.
Dar n-o puteam refuza pe mama ta. Mă sfida.
În familia noastră, femeile sunt dure,
cu personalități puternice.
Noi facem legea.
Uite și tu!
Viața noastră era cumva sălbatică când erau cu circul.
Părinții mei erau acrobați de circ.
Nu eram avuți, însă ai mei își trăiau visul.
A fost fabulos să fiu martoră la pasiunea lor, la libertatea lor.
La circ, își asumă riscuri mari zi de zi,
fiindcă doar așa își pot atinge potențialul.
Am făcut cursuri de dans și acrobație.
Voiam să simt ce simțeau ei.
Dar am văzut și cum totul se poate destrăma imediat.
Tata o răsfăța pe mama cu dragoste.
Dar a lăsat-o pentru altă femeie.
Și s-a terminat. Tata a plecat.
Mama era în depresie. Nu a mai lucrat.
Îmi amintesc că îmi era foame mereu.
Doar bunica se mai îngrijea de mine.
Ea m-a învățat să fiu puternică.
E ascuțit cuțitul?
- Ce? - E ascuțit?
N-are nimic cuțitul.
Auzul nu-mi mai e ascuțit.
Aparatul auditiv de la clinica de stat e ieftin și slab.
Eu zic mereu că nu te poți baza decât pe tine.
Ani la rând, am refuzat și să plâng.
Dar nu știam cine sunt.
Știam doar că îmi doresc mai mult.
Așa că am pornit să-mi caut țelul.
Aveam o regulă.
Să nu depind niciodată de altcineva.
Fiule, te-am văzut pe coperta revistei Moscow Times.
Ce faci tu e foarte primejdios și vrem să te știm în siguranță.
Găsește-ți o cale mai lipsită de riscuri, de dragul viitorului tău.
În copilărie, eram mai singuratic.
Ai mei nu se înțelegeau bine.
Era o atmosferă apăsătoare acasă.
Unii băieți urcau pe acoperișuri ca să scape de adulți și să bea.
Eu nu prea beam, dar am început să explorez.
Cu cât urcam mai sus, cu atât respiram mai ușor.
Să-mi bag! Da!
Viața asta trăită la extrem e crucială pentru mine.
Am câștigat tot mai mulți followeri.
Asta a dus la sponsori și am început să călătoresc.
Lucram singur și dețineam controlul.
Dar viața mea s-a schimbat când am văzut-o pe fata nouă.
Uneori, priveam orașul de sus și nu-mi venea să cred că eram acolo.
MOSCOVA
Văzusem poze de la circ cu numere pe acoperișuri.
Și am început să privesc în sus.
Era de parcă acoperișurile mă chemau
să ating cerul, să fiu una cu splendoarea, cu minunăția.
Când am urcat pe prima fleșă, eram îngrozită.
Orașul fremăta dedesubt.
Atunci mi-am găsit chemarea.
„Acesta e trapezul meu.”
M-am interesat de acoperișurile din Moscova.
Nu existau și alpiniste urbane.
Numai băieți, care pozau riscant.
Apoi l-am găsit pe Vanya, cel mai tare alpinist din Rusia,
cu cel mai numeros public pe Instagram.
Nu era precum ceilalți alpiniști, nu căuta atenție.
Vanya era foarte serios. Și-a clădit o carieră.
Mai aveam mult de învățat ca să ajung așa.
I-am contactat pe băieți ca să-mi arate acoperișurile.
Dar mi-au spus că nu urcă cu fete.
Ce, nu mă credeți în stare?
Nu voiam să ajung la nivelul lor, voiam să-i depășesc.
Am încercat acrobații.
Au urmat aprecierile.
Mă simțeam ca un superstar.
Nu ți-e teamă că te vor lua drept exemplu oameni nepregătiți?
Eu sunt o gimnastă profesionistă. Mi-am perfecționat echilibrul.
Poate părea ușor, dar nu este. E periculos! Nu încercați și voi!
Ți-e teamă de moarte?
Îmi sare inima din piept. E înfricoșător.
Da, sigur că mi-e teamă.
Dar trebuie să-mi amintesc ce se spune la circ:
ne atingem potențialul abia dincolo de pragul fricii.
Mi-am găsit și o mică trupă de circari.
Ce nebunie!
- Serios, tremur toată. - Te obișnuiești.
Frica nu m-a părăsit niciodată.
E vânt puternic.
Mă ia pe sus.
- Doamne, ce se clatină! - Nu te mai gândi la asta!
Doar că am învățat să o țin în frâu.
Doar mintea ne impune limite.
Nu caut adrenalină.
Caut să evoluez.
Vreau să mă dezvolt ca artistă.
Mă simțeam mândră de mine
și voiam să mă pun cu cei mai buni.
Rușii care fac cele mai riscante poze
Vanya era mai priceput din punct de vedere tactic,
dar eu eram mai creativă.
De câte ori cuceream eu noi culmi,
ea făcea ceva creativ ca să mă întreacă.
Nu vreau să arăt că femeile sunt puternice ca ei.
Femeile sunt puternice în felul lor.
Feminitatea e punctul nostru forte.
Fusesem sponsorizat să merg de două ori în Europa.
La Notre Dame am avut succes,
dar m-a prins paza și la Sagrada Familia, și la Turnul Eiffel.
Nu vorbesc… français.
Eu preferam să urc singur, dar trebuia să vin cu ceva inedit.
Primul mesaj de la Vanya a fost unul lung.
Am o ședință foto, detalii despre sponsor, hotel, organizare.
Tipul ăsta era adversarul meu și mă invita în China.
Nu-l cunoșteam și nu aveam încredere în el.
Dar mai aveam de învățat.
- Te-a invitat din senin? - Da.
Ce vrea?
E vorba de Vanya Beerkus, cu mii de followeri.
Profilul lui e mai bun.
Da, dar sponsorii lui vor o fată.
Stai. Deci te plătește?
Da, 500 de euro.
Nu vor două fete cumva?
Ce nebunie! Pe jos?
Sunt 150 de etaje. Eu mai mult de 70 n-am urcat.
Angela Nikolau!
- Bună! - Bună!
- Deja aveam emoții. - Scuze că am întârziat.
Bun, Turnul Eiffel.
Erau camere peste tot, niciun punct mort,
au până și camere cu infraroșu, deci n-am avut nicio șansă.
Ce pățim dacă ne arestează acum?
Suntem în Asia, deci, dacă stricăm ceva,
ne arestează pentru vandalism.
Au legi mai stricte aici.
Mă copleșește teama de ce am putea păți.
Nu sunt o alpinistă cu experiență.
Ai experiență în Moscova.
Nu sunt vreo expertă.
Nu. Bine. Tu nu urci singură, nu?
- Ba sigur că da. - Da?
Pe blocuri înalte?
- Am urcat pe Turnul Mercury. - Serios?
Pe bune, singură? Impresionant. Ești curajoasă.
Zi ceva!
Nu știu ce să spun.
Mă cam blochez când…
Când mi se cere să spun ceva.
Da, și eu.
Și eu sunt la fel.
Două bilete. Două bilete azi.
Trebuia să urcăm pe cel mai mare șantier din lume.
Trebuia să mă încred în el.
- Sper să nu cadă. - Nu.
Acum ori niciodată.
- Ai grijă! - Și tu.
Și ție îți alunecă tenișii?
Da.
Ce se mai clatină!
Vin după tine.
Ai grijă acolo!
E foarte ud.
Ție ți-e mai ușor. Eu nu sunt așa înaltă.
Da. Nu te grăbi!
E foarte greu.
Îmi alunecă pantofii.
Ești nebun.
Mă ajuți?
Da.
Uite ce frumos!
Clientul a fost foarte mulțumit.
Am câștigat sute de mii de followeri într-o zi.
Și au curs și ofertele apoi.
Pasiunea ne era răsplătită.
Următoarea destinație.
Vanya mi-a arătat multe lucruri noi.
Paza are mereu un punct mort.
Pot hrăni câinii de pază.
Pot acoperi camere cu fusta.
Etajele superioare au mai multe intrări.
Vanya temerarul!
Parcările au mereu legătură cu zgârie-norii.
Dacă e șantier, echipament de protecție.
Lifturile pentru angajați nu au camere.
În clădirile rezidențiale te porți normal.
Noi chiar ne adaptam oriunde.
Gurile de aerisire duc la camere tehnice și apoi, pe acoperiș.
Vezi vreun paznic acolo?
Am învățat câte ceva de fiecare dată.
Ce frică îmi e!
Urci pe țiglă ca pe scări.
E înfricoșător!
Incredibil.
- Trebuie să fii nebun. - Îți pui baza în frânghie.
La urcare, te opresc toți.
La coborâre, nimeni.
Am învățat să sparg încuietori,
dar, uneori, intri forțat.
Și avem un lacăt de rezervă.
Nu sunt vandali.
Deși, teoretic, suntem infractori.
PARIS FRANȚA
Am învățat ceva pe pielea noastră. Nu stai sus mai mult de 15 minute.
E o sirenă.
E poliția jos.
Hai în celălalt turn!
Nu te grăbi!
Aleea din spate părea liberă.
Dar ne-au urmărit pe jos.
Angela a fost prinsă de poliție.
Vanya voia să ia vina asupra lui.
Ești arestat.
E violare de proprietate.
Buletinele.
Am petrecut noaptea în arest,
dar am făcut-o împreună.
- A fost ceva incredibil. - În spatele nostru e poliția.
Ca prin minune, suntem liberi.
Ne-au închis separat, după ce ne-au percheziționat.
Până la piele.
Nu suntem teroriști, nici sinucigași, nu facem niciun rău.
Suntem artiști care filmează orașul de sus. Nu văd ce e rău în asta.
Vanya putea scăpa basma curată.
Dar s-a sacrificat ca să mă ajute.
Mi-am zis că poate el e excepția.
PATTAYA THAILANDA
- Vai de mine! - Da.
- E greu. - Mi-e că o să cad.
- Nu urca, atunci. - Nu.
Îți aduc o funie.
Ai grijă!
Poți să mă ajuți?
A durat ceva.
Haide!
- Mi-e teamă pentru tine. - Tremur toată.
Atunci, n-o facem.
Ba da.
Nu, stai!
Stai să te ajut.
Mi-e groază.
Cealaltă mână.
Am reușit.
E mai bine pe dinafară.
Nu te grăbi! Viața ta e mai importantă.
- E înfricoșător. - Da, hai să ne întoarcem!
Nu, am ajuns prea departe.
E uimitoare fata asta.
- Pot să mă țin de asta? - Se pare că da.
Asta e…
Asta da ispravă. Puțini ar fi în stare să facă așa ceva.
Îmi fac griji pentru tine.
E copleșitor.
A devenit parte din mine.
Acum îmi fac griji pentru ea, nu pentru mine.
Se numește „dragoste”.
Poate.
Poate?
Ce surpriză!
Dacă se simțea în siguranță, era tot mai creativă.
Deși n-ar recunoaște niciodată, a devenit mai sensibilă.
Nu am nevoie de protecție…
Dar recunosc că ne mergea tot mai bine.
Pot să vin la nivelul tău?
Haide!
Stai să-ți aranjez părul.
Să-i dăm drumul!
Luăm noi cutiile.
Tu adu-ți pisica.
Noua noastră casă, Amur.
Ne-am luat o casă.
Ești exact ca pisica ta.
Cum așa?
Și ea caută mereu ceva pe care să se cațăre.
Doar că ea are nouă vieți, tu ai doar una.
Apăruseră mulți alpiniști urbani, europeni, chinezi, americani.
Era o cursă către vârf.
Merdeka 118 din Malaysia va fi a doua cea mai înaltă clădire din lume
și ultimul zgârie-nori megaînalt.
E superb. N-a urcat nimeni pe el.
- E virgin. - Da.
Un element de gimnastică în vârf.
- Bine. - Așa facem.
Nici n-au terminat fleșa încă.
- Așa e. - Nu am răbdare.
Ce-i mai primejdios, tu sau acoperișul?
Am decis să ne facem publică relația.
Și am inclus și acrobații.
Tu stai în spate.
Stăm aici.
Și întind mâna către tine.
Filmăm cu drona.
Trei puncte de sprijin mereu.
- Mă ții? - Da, te țin.
- Mă desprind acum. - Da, poți.
Angela Nikolau și Vanya Beerkus.
Cuplul rus care domină acest sport.
Suntem Vanya Beerkus și Angela Nikolau, cei mai tari alpiniști urbani.
Având peste un milion de followeri pe rețelele sociale,
au ajuns pe culmile succesului.
Ne-am creat propriul gen.
Nu mai eram doar niște temerari.
Depănam o poveste. O poveste de dragoste.
DOI ANI MAI TÂRZIU
Te rog, hai să rămânem aproape!
Ești tare liniștită când pe mine mă preocupă siguranța ta.
Da, a dat paznicul peste noi.
N-am ochi la spate.
Erai mai calm înainte.
Ce se clatină!
Ce tot face?
Angela, relaxează-te!
Iubito, la mine! Nu mai lăsa capul pe spate!
Îți încordezi gâtul.
Ridică celălalt braț. Tare!
Mai încet, Angela!
Nu mă grăbesc. Nu văd nicio poză bună.
Vanya, nu avem poza perfectă cu picioarele.
Uită-te!
Nu văd nimic reușit.
Gata! E o poză super, Angela.
- Mai facem una. - Angela, gata! M-am săturat.
Nu mai ești deloc atentă. O să obosești și o să cazi.
De ce ne mai străduim dacă iese ca naiba?
Pentru ce am mai urcat aici?
Pardon. Mie mi se pare o poză grozavă.
Cu chestia asta? Ce-i aia?
Bine, fă tu poza!
Nu pot să mă desprind. Sunt pe tocuri.
Nu mai fi așa alarmist! Mă scoți din sărite.
A fost tras de păr.
De asta mă gândesc la tine. Te ții cu o mână. Cum să fiu calm?
Zece minute a durat.
Nu înțeleg de ce îți riști viața la înălțimea aia.
Mândră sau supărată, cum să fiu?
Mamă, nu îți face griji!
Pot să fac față fiindcă am încredere în abilitățile mele.
Am vorbit cu un prieten. S-a ivit o ocazie pentru tine.
E o firmă de trading. Ai lucra în vânzări.
Poate îți dau și mașină.
Partea asta creativă e doar un hobby.
Pandemia COVID durează deja de doi ani,
iar piața transporturilor este lovită din nou.
43 de companii aeriene și-au închis ușile.
În pandemie, am rămas fără sponsori pentru călătorii.
Ne-am pierdut sursa de venit.
Așa că am căutat noi sponsori.
Lucram 14 ore pe zi pentru social media.
Acum depindem de ea.
Televizoarele să fie ca o piramidă, aici.
Rahat! Trebuie să-i sun.
Dar nu asta e pasiunea noastră. Ne-am îndepărtat de țelul nostru.
Devenea tot mai distant.
Îmi amintea de tata.
Ne-am despărțit puțin după o ceartă aprigă.
Tu ești puterea mea.
Toată lumea petrece, dar tu ai prefera să fii pe vreo macara.
Dacă nu ieșim la liman, o să se ducă totul de râpă.
După zile bune de tensiune, în Ucraina a izbucnit războiul.
Acum câteva ore, forțele ruse și-au început atacul.
Anunțul a creat panică,
iar lumea se grăbește spre granițele Rusiei.
Opriți războiul!
10.000 de oameni au fost arestați
fiindcă au protestat împotriva invaziei.
Nu vreau să moară sau să sufere nimeni.
Ca artist, simți nevoia să te exprimi.
Dar aici, trebuie să-ți ții gura.
Rusia interzice circulația informațiilor,
sunt închise Facebook și Instagram.
Platformele Meta sunt acum blocate în toată țara.
Ori rămânem aici și ne cenzurează, ori plecăm.
Dacă plecăm, guvernul ar putea închide granițele
și nu ne mai întoarcem.
Nu vreau să insist, dar gândește-te la oferta mea.
Am și sânge ucrainean.
Vreau să rămân alături de familia mea.
Dar, orice aș alege,
tot frâng inima cuiva.
NFT-urile le pot oferi artiștilor acces la o piață mondială?
Creativitatea e a ta.
Mi-e dor de urcările noastre.
Era minunat.
Apusuri, răsărituri, nu mai vrei așa ceva?
Eu vreau să câștig…
să fiu sinceră.
Putem crea o galerie de NFT-uri pe care le putem vinde.
Am lua-o de la capăt.
E prea riscant.
Eu nu am nicio plasă de salvare, vreo slujbă de birou plătită bine.
Nu vinzi NFT-uri peste noapte. Trebuie să facem ceva ieșit din comun.
Mai știi turnul din Kuala Lumpur, cel mare, în construcție?
E gata?
Aproape. Acum termină fleșa.
În câteva luni, vor instala sistemul de securitate.
Ne va fi imposibil să intrăm când îl pun în funcțiune.
Am citit că va fi ultimul megazgârie-nori.
După un deceniu de lucrări, turnul Merdeka, de 118 etaje,
va fi un simbol al țării.
Proiectul de 1,5 miliarde de dolari este aproape terminat.
Merdeka 118 se va ridica la 670 m deasupra Asiei.
Cu fleșa sa de 160 m,
Merdeka este o piatră de temelie a omenirii.
Putem fi noi primii.
Pare că ne luăm adio.
Nu pentru totdeauna.
Gata, încetați! Se supără câinele.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc, mamă.
Hai să mergem!
Ce gol e aeroportul!
Am cheltuit ultimii bani pe zbor.
- Îți faci griji? - Puțin.
Am plecat cu mâna goală.
Doar cu un vis.
E nebunie curată.
O fleșă care se întinde la nesfârșit.
E cea mai dificilă urcare, cel mai înalt zgârie-nori.
Cu riscul cel mai ridicat.
BANGKOK THAILANDA
Malaysia are legi stricte.
Ne pregătim într-un loc mai sigur.
De când n-am mai exersat?
De vreo câteva luni.
Trebuie să ne antrenăm mai des.
- Se numește „lebăda”. - Lebăda.
Incredibil. Îmi place poziția asta.
Hai s-o încercăm!
Un spectacol de circ.
Stai să-mi poziționez mâinile.
Da. E mai bine.
Ce gimnaști suntem!
Dacă ne echilibrăm.
Eu m-am logodit de la grădiniță.
Dar n-a ținut.
Asta ne e promisiunea.
Eu țin cu Brazilia.
Da, super. Și eu.
Și muncitorii se uită la Cupa Mondială.
Pe 18 este finala.
Dacă urcăm în timpul meciului, paznicii nu o să fie atenți.
Îmi place ce încântat ești. Nu te-am mai văzut așa de mult.
10 SĂPTĂMÂNI PÂNĂ LA MERDEKA
Trebuie să surprindem fleșa,
să găsim un operator de dronă care să ne pozeze,
să o surprindem de sus.
Da, tată, lucrăm de zor și la colecția de NFT-uri.
Nu te grăbi!
Vanya, mă descurc.
Relaxează-ți mâna. Așa.
Câte ați vândut până acum?
Două opere, dar pe bani buni.
E mai greu momentan.
Dar ne-am ales noul țel, Merdeka,
și sperăm să ne propulseze.
Am vorbit cu operatorul.
Îl cunoști?
Nu prea.
Dar ceilalți m-au refuzat.
Le-ai scris multora?
Am vorbit cu cei dispuși să facă ceva ilegal.
Mai bine să știe cât mai puțini.
Ce a zis operatorul despre dimensiuni?
O să încerce să ne pozeze.
M-am dezechilibrat.
Mai să mă duc în față.
Stai! Mă doare.
Nouăsprezece, douăzeci.
Nu stăm destul.
Și nici n-am luat în calcul vântul.
Îmi scrie operatorul.
„Bună, Van! Am vești.”
Au prins două persoane în șase luni.
Două grupuri.
Încă mai scrie.
- O să fie închiși câteva luni. - De asta n-a postat nimeni de acolo.
Au camere cu recunoaștere facială la fiecare etaj.
„Astea sunt informațiile.”
Cam lungi sentințele.
Fir-ar să fie!
Au recunoaștere facială, amprentare.
Cum intrăm în clădire?
- Dacă ne arestează? - N-o să ne prindă.
Dar dacă ne prind, Angela?
O să reușim, ca de obicei.
- Gândește-te și la ce riscăm. - Bine.
Pisi, dormi?
M-am prins.
Am adus micul-dejun.
- E un clip nou? - Da.
Uite pantele astea.
E legătura dintre stadion și stradă. Dacă urcăm pe aici, intrăm.
E cam la înălțimea primului etaj.
Putem să urcăm.
7 SĂPTĂMÂNI PÂNĂ LA MERDEKA
Uite ce ne-a trimis operatorul!
E foarte adânc în mijloc.
Trebuie să punem o scândură de-a latul.
O putem pune doar aici.
E perfect, Vanya, o schelă.
Am văzut schele și pe Merdeka.
La fel, de fier.
Unu, doi, trei.
Nu, lasă-mă.
Trebuie să-mi mențin echilibrul și să mă concentrez.
- Pe orizont? - Trebuie să exersez pe un acoperiș.
Așa da.
Atât de lat o să fie Merdeka.
Singurul pix de acasă.
Îmi dă fiori spațiul ăsta.
Ce coșmar!
Ai grijă aici!
Te țin. Nu mă duc pe spate, doar în față.
Ai făcut un pas acum?
Trebuia să mă echilibrez.
Nu-ți pot explica.
Nu te-ai dezechilibrat, nu?
Nu, stau bine.
Ce înfricoșător! Hai!
Unu, doi, trei.
Doamne, ce frică-mi e!
Unu, doi, trei.
Îmi atârnă picioarele.
- Fir-ar! - Stai liniștită!
Când nu e nimic jos, am impresia că mă aplec în față.
E înfricoșător.
Nu e la fel când ești pe margine.
Oare cum va fi pe Merdeka? O să fiu nevoit să te calmez întruna.
Nu știu dacă e bine să urcăm acolo.
Da, va fi mult mai greu.
E nebunie curată momentan.
Vanya!
Îl mai știi pe Pasha?
A căzut?
- Da. - La naiba!
Ai postat că ai căzut?
Porți orteză acum?
Da, am căzut prin acoperișul unui hotel.
Ce groaznic!
Am mai rămas doar câțiva din vechea gașcă.
Cum adică?
Au murit, unul câte unul.
- Sunt morți toți? - Da, toți.
- Pogreboy? - Cel chel.
- Da. - A murit.
5 SĂPTĂMÂNI PÂNĂ LA MERDEKA
Mă bagă în sperieți, Vanya.
Pe mine nu.
Înălțimea o să ne șocheze și tu mă ții.
Trebuie să mă încred în tine și să preiei tu controlul complet.
Eu mereu m-am bazat numai pe mine.
Acum, nu mai pot depinde de mine.
Te-am scăpat vreodată? Nu.
Mă simt slăbită.
Vreau să mă spăl puțin pe față.
- Bine. - Ia telefonul.
Nu pari încrezătoare, iubito.
Nu mă zăpăci!
Vanya nu mai pot continua.
Toate bune?
Gata, m-am blocat. Rămân aici.
Bine. Stai să fac poza.
Vanya, ai grijă! Mi-e foarte frică.
Nu știu cum mă mai întorc.
Bine, vin eu la tine. Calmează-te.
Nu-mi pot mișca picioarele. M-am blocat.
Stai!
- Încerc să mă calmez. - Nu te grăbi.
Uită-te doar în sus!
- Să-mi bag! - Bravo!
Nu mai pot sta așa.
Cum să mă așez? Nu e deloc confortabil.
Nu te pot lua de mână.
Acum e și mai rău. Ce să fac?
Gata, calmează-te.
Nu te agita!
Stai! Poți să-mi scoți piciorul încet?
Gata.
Măcar acum stau în fund.
Îmi tremură genunchii.
O să mă trag pe fund, ca un copil.
Bine.
Nu mă filma așa!
Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Cum te simți?
Bine. Cred că e de la cafea. Am băut două de dimineață.
Chiar crezi că e de la cafea?
Nu știu ce ar putea fi.
A devenit foarte îngustă, nu mai puteam continua.
Hai să nu mai încercăm așa ceva!
Se poate întâmpla ceva grav.
Ne-am pregătit intens, am așteptat și am făcut planuri.
Vreau să urcăm acum, înainte să mă apuce iar panica.
Pe acoperișuri, trebuie să fim încrezători.
Atacuri de panică la înălțime. M-a trezit la realitate.
Îmi fac griji pentru tine.
Nu ești ancorată în realitate.
Și ce? Știu ce fac.
Lasă-mă să te protejez.
Mereu faci așa.
Începi să te agiți și faci din țânțar armăsar.
N-o să cădem vreodată de acord.
O să te termine abia când n-om mai urca.
Cred că ai dreptate.
N-o să se schimbe nimic.
Cum să facem să nu mai urcăm?
Vrei să nu mai urc?
Asta vrei, sincer?
Da, în curând.
Vrei să nu mai urc pe acoperișuri?
- Da. - E prima dată când te aud.
- Pe bune? - Sigur. Îmi fac griji pentru tine.
Nu e amuzant.
Bine, de mâine nu mai urc.
Nu, nu de mâine. Facem Merdeka.
Filmăm un NFT și gata.
Hai să încetăm! Vorbim prostii.
E dispus să sacrifice tot ce iubește pe lumea asta pentru relația noastră.
Dar, protejându-mă în exces,
mă trage înapoi.
Poftim?
Încearcă să mă limiteze.
Am înțeles.
Eu am trăit toată viața
numai după mintea mea
și nu regret o clipă.
Angela, nimeni nu te cunoaște mai bine decât tine.
Nu vreau să mă întorc la Moscova să duc o viață anostă.
Mama era foarte talentată și acum își duce zilele într-un sat.
Tata a ajuns un dresor de animale.
N-o să-și amintească nimeni de ei când n-or mai fi.
Când se vorbește de cineva, amintirea nu-i piere.
Vreau ca munca mea să dăinuie și după ce nu voi mai fi.
O LUNĂ PÂNĂ LA MERDEKA
Ai grijă, Angel! Încet.
Ce înguste sunt!
De ce te ții de acolo? Dă-mi mâna, Angela!
Prefer s-o fac singură.
Nu ai încredere?
Vanya, te rog! Mă enervezi.
Ți-am zis să nu mă mai sâcâi!
- Îmi fac griji pentru tine. - Nu-i nevoie.
Nu te agita!
Caut un unghi bun.
Așa.
Ce bate vântul!
Stai acolo. Așa!
Stai!
Stați pe loc! Paza!
E proprietate privată! Stați!
Fugi!
Pot singură!
Singură?
URGENȚE
Am suferit un mic accident.
Am căzut și m-am lovit la mână.
S-ar vindeca în trei săptămâni.
Sper să-mi treacă mai repede.
Sunt cam slăbită, iau analgezice.
Mi-au pus tije de metal.
Nu e deloc plăcut.
Cât costă?
Mulțumesc.
Mersi.
Cred că ar trebui să amânăm urcarea pe Merdeka.
Amână ce vrei, eu nu vreau să amân nimic.
E o accidentare gravă.
Au spus că se vindecă în trei săptămâni.
- Știu mai bine ce-mi trebuie. - Ești puerilă.
Nu te las să urci până nu te vindeci și fără antrenament.
- E periculos. - Nu mă lași? Ești tatăl meu sau ce?
Ce vrei, Angela? Nu mă lași să am grijă de tine.
Nu asta faci, mă limitezi.
Am vrut doar să te ajut.
- De asta am căzut. - Din cauza mea?
„Lasă-mă să te ajut!” De asta am căzut.
Nu, fiindcă nu ai încredere în mine.
Nu mă atinge!
Nu urc pe Merdeka cu tine dacă n-ai încredere.
Eu nu vreau să urc cu tine.
Nu-mi mai dicta ce să fac!
Mai lăsați filmarea, băieți!
Dacă nu te încrezi în mine, du-te singură.
Așa o să fac.
- Cum vrei. - Da.
- Bună, Vanya! - Bună, tată!
A trecut ceva timp. Ce faci?
Bine. Oarecum.
Bine.
Nu pari convins.
Unde e Angela?
PLECĂRI
N-a vrut să-ți accepte ajutorul.
E decizia ei.
Orice relație se destramă dacă nu există încredere.
Poate ar trebui să luați o pauză.
Și să lăsați deoparte proiectul ăsta.
Nu vrei să te întorci?
Să mă întorc?
Ce zici?
Acum îmi fac griji pentru ea, nu pentru mine.
E responsabilitatea mea.
Face parte din mine.
Tocmai înflăcărarea o face minunată pe Angela.
Dar, când se înverșunează, e de speriat.
Nu e doar o scânteie.
E o vâlvătaie.
El îmi înăbușă avântul.
Mi-a spus că pierd controlul, că exagerez.
Angela, ai postat ceva pe social media:
„Fără limite, fără control.”
Da, și ce?
Poate că e bine că te aduce cu picioarele pe pământ.
Iar tu îi dai un imbold.
Nu cumva aveți nevoie unul de celălalt?
Bună! De unde sunteți?
Suntem din Ucraina.
În prima zi de război, am…
Și eu.
Și eu am avut părinți circari.
Fata ta va lucra și ea la circ?
Cum vrea ea. În siguranță să fie.
Ce ai pățit la mână?
- Sau e vreo modă? - Da.
- Cicatricea e de la circ? - M-am înțepat cu andreaua.
Sincer?
Ai căzut?
Hai la circ!
Cele mai frumoase amintiri ale mele sunt cu circul.
Credeam că îmi plăcea
faptul că erau aplaudați pentru succesul lor.
Dar îmi dau seama că îmi plăcea să-i văd pe ai mei împreună.
Înainte să plece tata.
Poate că relațiile ar trebui să fie ca acrobațiile aeriene.
Avem „Avântul” și „Sprijinul”.
Avântul îi ridică pe cei doi.
Nimeni nu-i dă atenție Sprijinului, dar povara e pe umerii lui.
El are grijă să fie în siguranță.
Nu pot singură.
A venit Vanya.
Ce-ți face mâna?
Nu mi-a căzut.
Ai venit să urcăm sau să mă convingi să renunț?
Înainte să apari tu, făceam asta pentru a avea succes.
După ce te-am cunoscut, am realizat că e o artă.
Tu m-ai inspirat.
Noi doi am început să clădim ceva foarte frumos.
Și sunt recunoscător.
Hai să facem așa!
Nu-mi plac condițiile.
O să-ți placă ale mele.
Orice nebunie am înfrunta,
vreau să rămânem împreună,
nu să ne întoarcem spatele.
Și îți promit că o să-ți fiu mereu alături.
Și la Merdeka?
Și la Merdeka.
Și apoi gata, da?
8 ZILE PÂNĂ LA MERDEKA
Văd o cameră de luat vederi.
Sunt paznici peste tot.
Angela, acoperă camera!
PASUL 1: STADIONUL
E un punct slab aici,
dar sunt deștepți, au camere.
Urcăm pe platforma asta.
Apoi dăm roată până la intrare.
Trecem pe deasupra paznicilor.
Poartă-te normal.
Hai mai sus, să vedem mai bine!
Apoi, trecem de muncitori și intrăm în mall.
PASUL 2: MALLUL
Mergem la etajul trei.
Apoi trecem prin mall…
până la culoarul spre Merdeka.
Acolo e cel mai greu.
Să sperăm că paznicul va fi captivat de meci.
5 ZILE PÂNĂ LA MERDEKA
Vine o furtună puternică.
Muncitorii sunt pe acoperiș și pe vijelie.
Trebuie să ne acoperim cumva.
Mai mici aveți? Cât costă?
Vine cineva.
Suntem ca ninja.
PASUL 3: 118 ETAJE
Au camere în lifturi.
Nu putem folosi lifturile.
Zona luminată e șantier, în construcție.
Dacă urcăm în zigzag pe scări, nu ne surprind muncitorii.
Apoi urcăm pe fleșă.
PASUL 4: FLEȘA
Am văzut niște scări aici.
Cred că ajung până sus.
Hai să zburăm!
Ce tare bate vântul!
Da, e platforma perfectă.
E perfectă schela.
2 ZILE PÂNĂ LA MERDEKA
Mai sunt două zile până la mult așteptata finală a Cupei Mondiale,
disputată între Franța și Argentina.
Și cea mai lungă scară din lume.
E și o trapă pe acoperiș.
Dacă o deschidem, cucerim Merdeka.
Simplu.
ZIUA URCĂRII
Înainte de urcări, forma fizică e mai puțin importantă decât psihicul.
Trebuie să ne ignorăm frica.
Să ne bazăm unul pe celălalt.
Avem multe de luat.
Camerele GoPro se încing repede pe umiditate. Luăm patru, cu baterii.
Ne trebuie și infraroșu.
În felul ăsta, vedem și camerele.
Având așa mult echipament de cărat,
nu putem lua multe provizii.
Am luat toate uneltele, inclusiv șperaclul.
Bun, deci avem tot.
O să fim invizibili, în negru, ca ninja.
Când începe meciul?
E ora 22:30.
Începe în 30 de minute.
- Nu cumva ai emoții? - Nu, n-am nimic.
ORA 23:00 URCARE PE STADION
Ne cățărăm pe el.
Vino încoace! Pune piciorul aici!
Unu, doi, trei.
E foarte bine.
Argentina-Franța, 0 la 0.
Ai auzit? Au înnebunit fanii.
Executa Leo Messi un penalti.
Cabina paznicilor e chiar sub noi.
- Să nu ne prindă aici. - Văd muncitorii de la mall.
Vezi vreo cameră?
Ai grijă, e un paznic!
Un paznic cu lanternă.
Hai să ne grăbim!
ORA 00:15 ÎN MALL
Hai să ne punem căștile și să ne schimbăm!
Să nu faci zgomot.
E perfect etajul ăsta.
Nu sunt camere aici.
Muncitorii nici nu se uită la noi.
Uite culoarul acolo!
În liniște aici.
Uite-l.
Să atingem turnul Merdeka!
Acolo e biroul paznicilor.
Nu e la datorie.
Se uită la meci. Știai tu.
În liniște absolută.
Ce simplu a fost!
Repede și în liniște. Meciul mai are doar 30 de minute.
ORA 01:00 INTRAREA ÎN MERDEKA
Bun camuflaj.
E istovitor. Hai să ne odihnim puțin!
ORA 01:20 ETAJUL 43
E egal, intră în prelungiri.
Încă 15 minute.
Liber. Nu sunt camere.
Ai auzit?
S-a ajuns la penaltiuri.
Câștigăm timp.
E bun locul ăsta, să ne tragem sufletul înainte de fleșă.
Se luminează într-o oră și jumătate. Nu are rost să urcăm acum.
Să găsim și o schelă.
Le facem pe toate la 05:00.
ORA 03:00
ORA 05:20
ETAJUL 112
Ce-i asta? Nu văzusem chestia asta.
E senzor de mișcare?
Cameră.
Fir-ar! E o cameră.
Rahat!
- Era pornită? - Cred că da.
Ce facem?
Să-mi bag!
Trebuia să-mi fi pus masca.
Ai auzit?
Ascultă!
Au pornit lifturile.
Au trimis paza.
Sigur ne-au văzut.
Se aud muncitori?
Așa pare.
Sunt foarte aproape.
Fugi!
Care-i planul?
Vin încoace.
Bună idee. Îl împingem la loc după ce intrăm.
Fir-ar să fie!
ORA 06:30 ETAJUL 113
Nu știu cum ieșim de-aici.
Nu prea avem șanse.
E foarte cald și nu mai avem apă.
E mult praf.
Să nu tușești sau să strănuți.
De la praf?
Mă gândesc la închisori.
Trebuie să așteptăm.
ÎNCHIȘI DE 5 ORE
ÎNCHIȘI DE 10 ORE
Avem nevoie de apă. Altfel, ne crește temperatura.
ÎNCHIȘI DE 14 ORE
Pare că au plecat.
Hai să ieșim!
Se aude liftul?
Să-mi bag! E tura de noapte.
ÎNCHIȘI DE 19 ORE
O văd cum cedează.
Avem migrene puternice, febră, ne e greu să respirăm.
Trebuie să risc.
Vanya, trogloditul, ne-a adus apă.
Până și când e la pământ, tot are grijă de mine.
Sunt pe partea cealaltă.
Ascultă! Sunt acolo.
ÎNCHIȘI DE 23 DE ORE
În șosete nu facem gălăgie.
E deschisă.
Ce noroc pe noi!
E ultimul etaj?
Da, 118.
Sunt alți alpiniști.
Da, încătușați.
Ce aiurea!
PRINȘI DE PAZNICI PREDAȚI POLIȚIEI, ACUZAȚI ȘI ÎNCHIȘI
Hai pe cealaltă scară!
Altă poartă încuiată.
Și altă cameră. Dă-o naibii!
Să-mi bag! Am pus-o.
Gata, renunțăm.
Poate e doar un lanț.
Vrei să-l tai cât mă filmează?
Am eșuat lamentabil.
Ce dezastru!
E încuiat peste tot.
Și-a pierdut curajul.
E rândul meu să dau tonul.
Am încercat să-l încurajez.
Mai e vreo opțiune?
Chiar n-am idee.
Nu putem sparge o yală?
Trebuie să renunțăm, Angela.
N-am renunțat niciodată. Vrei să începem acum?
S-a zis cu urcarea asta.
Găsim noi o cale.
Mereu găsim o soluție. O găsești tu, iubire.
Îmi amintesc ceva din planuri.
La ultimul etaj e o cameră cu o scară de urgență.
Putem sparge încuietoarea.
Tu ești intuiția mea.
E fleșa. Fleșa.
ORA 06:30 FLEȘA
Aici am văzut platforma.
Văd o schelă aici.
Mă duc s-o iau. O să scot una.
Super.
Minunat.
Vanya, suntem tari.
Mai avem mult.
Așa ceva nici că am mai făcut.
Mă doare capul.
Sunt istovită.
Suntem de 16 minute pe scară.
Mi-e foame și sunt obosită.
Am plămânii plini de praf.
Abia mă mișc. Doamne!
Nu am ajuns încă. Mai avem vreo 50 m.
Serios?
Nu se mai termină Merdeka ăsta.
Era să cad.
Nu mai pot, Vanya.
Încă 30 de metri și cucerim fleșa.
TIMP PETRECUT PE SCARĂ 90 DE MINUTE
Mă dor brațele de mor.
Iubito. E deschisă.
- E deschisă? - Da.
Doamne, iubito!
Ce se clatină! Și e strâmt locul.
Dar e sănătoasă.
Nu știu cum mă ridici, Vanya.
- Ți-e frică? - Nu-i așa rău.
Doamne, te duci până jos!
Ce înfricoșător!
Vanya, mi-e frică și să stau pe ea.
Mi-e groază.
Îmi tremură genunchii.
Iubito, are doi metri.
- E ca un tunel nesfârșit. - Văd, dar nu te scap.
Pun răul în față.
Dacă Vanya își pierde echilibrul, eu cad prin fleșă…
sau în abis, peste margine.
Nu vreau, renunț.
Nu vrei să încerci?
Nu, fiindcă eu o să atârn peste margine.
Și eu o să te țin.
Nu te-am scăpat niciodată.
Dar nu m-ai ridicat niciodată așa istovit, nedormit.
De ce ești așa pesimistă?
- Sunt obosită și agitată. Mă descarc. - Bine.
- Ți-e frică? - Nu.
Știi că nu te scap.
De ce riscăm în halul ăsta? Mi-e groază.
Vrei să renunțăm?
Nu știu.
E o presiune imensă.
Dar ne echilibrăm reciproc.
Vino încoace!
Da, urcăm de 30 de ore.
Da, a fost extrem de greu.
Dar uite ce frumusețe ne înconjoară!
Nimeni n-a mai văzut așa ceva.
Se anunțau ploi și nori azi.
Au tot fost furtuni aici.
Se zice că miracolele nu există…
dar iată unul.
Nici urmă de nori sau vânt.
Da, e foarte ciudat.
Nu e o întâmplare.
El îmi deschide ochii.
Când sunt calmă, sunt puternică.
Acum te bazezi pe mine.
- Bine. - Hai!
Trei, doi…
Stai, nu sunt gata!
Nu uita clipa asta, n-o uita!
Gata.
Trei, doi, unu.
Stai liniștită, te țin.
Hai să zburăm, pisi!
Ține, ține!
Nu te scap.
- Îți mai e frică? - Sunt bine.
M-am simțit în siguranță în brațele tale.
în clipa aceea, frica m-a părăsit.
Urcarea asta ne-a învățat ce-i încrederea.
Când ai căzut, eu te-am ridicat.
Când am căzut eu, m-ai ridicat tu.
Am reușit.
Am reușit, iubire!
E plin de muncitori.
Dar știm deja că nu te oprește nimeni la coborâre.
N-o să știe nimeni că am fost aici până nu postăm, când ieșim din țară.
Noi lucrăm curat.
Am reușit, iubire. Nu pot să cred.
Când am postat clipurile, au prins avânt.
Poliția din Malaysia îi anchetează
pe alpiniștii urbani Angela Nikolau și Ivan Beerkus.
Guvernul susține că ar fi știri false, cu imagini prelucrate.
Dar alpiniștii ruși au adus dovezi.
Și cel mai grozav NFT al nostru a avut un succes răsunător.
VÂNDUT
A apărut în Times Square din New York…
cea mai grozavă galerie de artă din lume.
Fiule, ți-ai ales un destin unic.
Și ți-ai atins obiectivul.
- Mulțumesc. - Suntem mândri de tine.
N-ar trebui să spun asta, ca mamă,
dar și eu sunt mândră de tine.
E foarte important pentru mine. Mulțumesc.
După o vreme, am reușit s-o vizitez pe bunica.
Nu știam că vii.
Pentru tine, bunico.
Aparat auditiv! E scump?
Hai să-l încercăm!
Șoptește-mi ceva.
Vreau un sendviș.
Și eu te iubesc.
Mulțumesc, scumpo!
Ne-am reluat călătoriile.
Noi suntem circul ambulant modern.
În curând, într-un oraș de lângă voi.
Dragostea e ca înălțimea.
Frica nu te părăsește.
Însă înveți să-i faci față mai bine.
Am crezut că Vanya va fi cel care mă va învăța skywalking.
Dar îmi dau seama că, prin skywalking,
eu am învățat să iubesc.
Subtitrarea: Laura Somandru