Du trænger til en manicure.
Men du er stadig flot.
Allura klarer Mansfield-vidneudsagnet.
Jeg klarer Patel-forældremyndighedshøringen,
og Liberty, har du kigget på Dinas modtilbud i Kaplan-sagen?
Fr. Ronson, vil du være med i dag?
Undskyld. Jeg var…
Jeg tænkte bare på, hvor forkert det er at…
…lade Dina være alene på sådan et tidspunkt.
Jeg talte med hende i går aftes, det var det, hun ville, så…
Ja, hun sagde det samme til mig.
Og jeg forstår det. Det gør jeg.
Sådan havde jeg det også.
Mistede du din mand gennem 40 år,
uden at jeg opdagede det?
Jeg siger ikke, at min skilsmisse minder om det, hun gennemgår,
men det er stadig et tab.
Vent lige. Talte I begge to med hende i går aftes?
Jeg prøvede at ringe, og hendes stuepige svarede og sagde: "Hun er optaget." Klik.
Jeg er sikker på, hun værdsatte dit opkald.
-Gå nu ikke derhen, Lib. -Hvorhen?
Til dit skrækkelige, forfærdelige, meget slemme, usikre sted.
Jeg har det fint.
Okay.
Jeg føler bare, at jeg aldrig vil være en del af det
amerikanske søsterskab, som I har.
Det kan du ikke mene.
Det er sandt.
Uanset hvor længe jeg har boet her, har jeg altid følt mig som en outsider.
Selv med jer.
Du tager pis på mig.
Okay.
Virkelig?
Så forklar mig, hvorfor du planlagde din skilsmissemægling
præcis den dag, du vidste, jeg sad fast i den voldgiftssag?
Hvad, hvis Chase havde vundet halvdelen af firmaet? Vores firma.
Jeg havde ret til at være der.
Det var Carr.
Hun nægtede at flytte det.
Og du ved, vi vil have dig der.
Du er ikke bare en partner. Du er vores søster.
Det føles bare, som om…
Nogle gange er dem, der skal elske dig mest dem,
der får dig til at føle dig udenfor.
Dina undgår dig ikke
på grund af noget personligt,
så hold op, okay? Hun elsker dig.
Det handler ikke om, hvad vi tror, hun har brug for.
Det handler om, hvad hun bad om.
Og jeg synes, vi skylder hende at respektere det, ikke?
Nyheder spredes hurtigt, når man har en flok flyvende aber.
Om det ikke er Mary Poppins' onde tvilling.
Hvor er din paraply? Sidder den stadig fast i din røv?
Hvad laver du her?
Lod nogen porten stå åben i trailerparken?
Sjovt. Og dig?
Kunne du ikke modstå chancen for at foregive at være sød?
Øver du dig på at ligne en sæk i spejlet,
eller er det dit eneste talent?
Stakkels Carr. Siden vi nægtede at tage dig med,
har du snuset rundt som en tæve i løbetid.
Og nu fedter du for Dina og tror, det er din vej ind.
Beklager, men vi har det sidste ord, ikke Dina,
så spar din energi til noget mere realistisk,
som at humpe en andens ben.
Dina var min mentor, længe før du emigrerede hertil
med din Downton Abbey-accent
og begyndte at snuppe gode jurajobs fra dygtige amerikanere.
Jeg blev rekrutteret. Du blev afvist.
-Få det nu ikke galt i halsen. -Rend mig.
-Hej. -Godeftermiddag, Isabella.
Det er Esperanza.
Fr. Standish vil ikke forstyrres.
Det er okay. Jeg afleverede bare noget.
Det er shepherd's pie. Hjemmebagt, min mors opskrift.
-Praktisk talt medicinsk. -Jeg har smagt den, du har ret.
Den smager af hospitalsmad.
Jeg, på den anden side, har en smuk bagt ziti med,
med hilsen fra Richard Irving på The Ivy.
Jeg giver hende dem.
Det er okay. Jeg sætter den bare i køkkenet.
Tak, smukke.
Jeg undskylder for hendes mangel på manerer, Esmeralda.
-Esperanza. -Ja, ja.
Dina, tilgiv mig. Jeg kunne ikke holde mig væk.
Javel. Vi krammer.
Så kom da. Undskyld mig.
Tak.
Jeg har min mors berømte shepherd's pie med.
Hjemmebagt, selvfølgelig.
Jeg ville bare sikre mig, du spiste.
Og jeg synes ikke, du skal være alene lige nu.
Sorg er en tung byrde, selv for en så stærk som dig.
Og derfor har jeg ziti med fra The Ivy.
Intet siger trøst som outsourcing.
Dougie lærte mig at lave en perfekt omelet.
Tak for jeres gryderetter.
Men jeg spiser den her.
Det er det, jeg vil have.
Men det er ikke sundt at lukke alle ude.
Doug ville ikke ønske, at du var alene.
Jeg er ikke alene. Jeg er sammen med ham.
Han er ovenpå.
-Ovenpå? -Stadig?
I må gerne komme op, hvis I vil se ham.
Kom så, de damer.
Hvad fanden?
-Undskyld mig. Bare et øjeblik. -Lige et øjeblik.
Kom ind, han bider ikke.
Nej, selvfølgelig ikke, fordi han er…
-Du ved… -Død.
I fred.
Du godeste.
Du ved, hvor meget jeg elsker dig, ikke, Dina?
Og at jeg er den pragmatiske.
Af os alle har jeg altid været den "pragmatiske datter."
Det siger du altid, ikke?
Belær mig ikke, Liberty. Ikke nu.
Nej, selvfølgelig ikke. Jeg…
Det her…
Det er ikke sundt. At han stadig er her.
Det er ikke normalt. Det ved du godt, ikke?
Skat, jeg er bekymret.
Lad mig ringe lidt rundt,
så hjælper jeg med begravelsen,
så du kan begynde din heling.
Doug var skotsk-irsk.
Det er sådan, de gør.
De har gjort det i hundredvis af år.
Det hedder at våge.
Han har ikke ligget her en uge. Det er kun en dag.
Han går ikke i opløsning.
Og jeg er ikke i fare for at miste forstanden.
Gud…
Jeg forstår det virkelig.
Det minder mig om min mis.
Min missekat, der døde, da jeg var fem.
Fru Mis.
Hun havde katte-AIDS.
Undskyld mig. Men du sammenligner ikke tabet af din kat
med hendes mand gennem 40 år.
Et barns sorg kan være lige så dyb!
Min mis var hele min verden.
Og da min mis døde,
holdt jeg hende i min seng i dagevis,
aede hende og…
…talte med hende.
Selvfølgelig blev min mor så vred.
"Hold op med at lege med din mis, Carr!"
Hun råbte.
Men jeg nægtede at gøre det.
Selv da min mis begyndte at lugte dårligt
og begyndte at knase,
holdt jeg mig på mit værelse
og sørgede i enrum,
fordi jeg ikke kunne give slip på min mis.
Gider du holde op med at sige ordet "mis"?
Fuck af.
Fuck også dig.
Tak, Carr, for forståelsen.
Selvfølgelig,
-Doug brugte ikke en kattebakke. -Nej.
Han gik på toilettet. Ja.
Og han hostede ikke hårbolde op på puden.
Men han var min allerbedste ven…
…i hele verden,
og vi opbyggede et liv sammen.
Det forstår jeg godt.
Og jeg lover, at du kommer igennem det.
Det var heller ikke let for mig,
men til sidst lærte jeg at berolige mig selv
uden at røre min mis.
Okay, det er… Fint.
Jeg lader dig sørge på din egen måde.
Men lov mig, Dina, at du ringer til en bedemand
og foretager de passende arrangementer.
-Eller jeg kan hjælpe… -Jeg tager mig af det.
-Bare rolig. -Okay.
I så fald bør vi lade dig sørge alene.
Jeg vil faktisk gerne blive.
Nogle gange er det eneste, man kan gøre foran de døde,
at sidde i stilhed.
Der er noget helligt ved det,
som hvis man er stille nok,
kan man stadig mærke dem.
Må jeg sidde her et stykke tid?
Det vil jeg gerne have, Carr. Tak.
Okay. Ja, jeg vil…
Jeg lader jer være.
Og bare… Hvis du får brug for mig, sidder jeg i min bil.
Ingen får brug for dig.
Jeg vil prøve at skrubbe ordene
"knasende mis" ud af min hjerne.
Alkoholfri Paloma.
Skal jeg ikke smide et shot Jose i, Allura?
Tak, Mike. Niks.
Jeg holder det stilfuldt og klart i aften.
Tak.
-Er det her sæde optaget? -Gemt til dig.
Jeg tænkte, du ville se mig snart.
Hvorfor det?
Fordi jeg har savnet dig.
Det tror jeg også, du har.
Drinks. Os.
Som i gamle dage, da vi datede.
Jeg bad dig komme af en grund, og det er ikke nostalgisk.
Jeg har vores skilsmissepapirer.
Jeg hørte om Doug.
Det er jeg ked af.
Hvordan har Dina det?
Hun er Dina.
Hun vil være alene, og det forstår jeg.
Det overrasker mig, at du ville gøre det personligt.
Lad os bare sige, Dougs død har givet mig et nyt perspektiv.
Jeg har set konsekvenserne ved alle de beskidte skilsmisser.
Og der er vrede og nag og anger, som folk tager med i graven.
Det skal ikke være os.
Så jeg har to ting, jeg tror, vil hjælpe os med det.
Et,
masser af papirarbejde.
Alt, vi blev enige om, til punkt og prikke.
Seksogtredive timers arbejde fra de bedste advokatassistenter i landet.
Fantastisk.
Hvad er det andet?
Chase Munroe.
Jeg tilgiver dig.
Mike, jeg tager det tequilashot, tak.
Vi grinede alle sammen, da han gik.
Hvorfor kunne vi ikke være sådan altid, da vi var sammen?
Fordi nogle fordele kun er forbeholdt venner.
Ja, men kan vi ikke få det hele?
Ingen har det hele.
-Og jeg har set mange ægteskaber. -Nej. Elendige ægteskaber.
Du er forudindtaget. Jeg har stadig håb.
Du er afhængig, det ved du godt, ikke?
Kærlighed, sex, intimitet.
Hør, jeg…
Jeg vil gøre det godt igen.
Jeg aner ikke, hvor jeg skal begynde.
Du må tage det niende trin.
Det er det, misbrugere gør i rekonvalescens.
Gør det godt igen, beder om tilgivelse.
Men du har allerede tilgivet mig.
Ikke fra mig. Fra alle.
Alle de kvinder, du gik i seng med.
Det er umuligt.
Jeg har jo ikke en liste.
Det har jeg.
Hold op. Emerald er god til sit arbejde.
Nej.
-Hola, Esperanza. -Jeg er ked af det,
men fr. Standish modtager ikke besøgende fra planeten Kusse.
Det tror jeg ikke.
På dette følsomme tidspunkt foretrækker hun at være omgivet af venner.
Tak for blomsterne.
Hvor dejligt!
Intet siger "jeg tænker på dig" som to minutter på en blomsterhandler-app.
Men tak, fordi du kom forbi,
og få dog en ny frisure.
Hvordan sover du om natten, Carr?
Rigtig godt, faktisk.
Virkelig?
At støtte Dinas galskab med al din fissesnak.
Ulækkert!
Mens hendes mand bliver til kompost for øjnene af hende.
Dina har brug for en, hun kan stole på,
hvilket, surt for dig, er mig.
ikke en andenrangs, menopausal prinsesse Diana-wannabe.
Jeg får stadig menstruation forresten. Jeg ved, det svider.
Ja. Godt for dig.
Okay, bifald. Du vinder.
Jeg glæder mig til at se dig forbløde.
Hos Grant, Ronson og Greene og Associate
holder vi stadig af hinanden,
og det er derfor, du aldrig får en plads ved vores bord.
Det vil tiden vise, ikke?
Måske er det endda din plads.
Fuck dig.
Det ville du ønske.
Hej, Knogleskørhed.
Det glemte jeg.
Hun modtager i morgen mellem klokken 16 og 19
til en lille samling, jeg har arrangeret.
Ikke noget smart,
kun for dem i periferien, der vil vise deres respekt.
Carr, skat, hvem er det?
Ingen.
Bare en gammel harpe i cape.
Jeg er ikke god til at tale om følelser.
Men jeg mener det fra hjertet, når jeg siger…
Jeg er ked af, at jeg havde sex med din tvillingesøster.
Og at jeg kaldte dig hendes navn.
Kneppede du Janet?
-I er tvillinger. I er identiske. -Din skiderik!
Du ligner din søster…
Julia Nelson…
Jeg ville sige undskyld…
Dengang jeg bad dig stikke din lillefinger i mit hul.
Eller var det din ven, Rachel?
Skide røvhul!
Emily…
Derfor kan vi jo godt få en happy ending.
Så du vil have en happy ending?
Nej, jeg mente det ikke sådan.
Jeg gav din tante finger til din fødselsdag.
-Og jeg er ked af det. -Hvad?
Victoria. Francesca.
Shay, det er mig, Chase. Hallo?
Jeg spekulerer bare på, om du har tid senere.
Fuck dig, røvhul!
-Kom nu, Amanda! -Rend mig, Chase!
-Kan vi være venner? -Pis af!
Det gik ikke så godt, som jeg havde planlagt.
Næste.
Kom tilbage! Og tag dine billige blomster med!
Møgsvin!
Fuck!
Hej, wow. Pis.
Det her bliver godt.
Ja, jeg huskede, at din…
-Yndlingsfarve er hvid… -Hvid er ikke en farve. Det er en nuance.
Okay, lad os få det overstået.
Så…
-Ja. -Åh gud!
Det er rigtig godt. Hvem vidste, manden kunne lave mad?
Jeg hyrede nogen.
Hør, jeg…
Jeg ved, du følte dig udnyttet.
Og min egen skam over os…
Jeg sårede dig.
Du sårede mig ikke.
Det, vi havde, var en transaktion.
Det, du var, var…
En opvågning.
En påmindelse om, at livet ikke er fair,
og Gud har sine favoritter.
Og… Ja.
Det stinker, men det er ikke din skyld.
Hey.
Jeg tilgiver dig.
Skål.
Tak.
Jeg er næsten færdig med min liste.
Jeg mangler kun én.
Fortjener du en småkage?
Nej. Ingen dagsorden. Jeg tænkte bare, du skulle vide det.
Okay, måske… Måske har jeg en lille dagsorden.
-Du må hjælpe mig med den sidste. -Milan?
Jeg måtte ikke kontakte hende.
Jeg må ikke være i hendes eller barnets liv.
Så jeg skal tale med hende?
Jeg ved, det er meget at bede om.
Jeg vidste ikke, hvem jeg skulle spørge.
Jeg gør det. På én betingelse.
-Hvad som helst. -Den anden dagsorden, du har i hovedet?
Få den ud. Nu.
Jeg tager dig ikke tilbage.
Okay.
Jeg siger ikke, at jeg tror, der vil ske noget.
Men intet er definitivt.
Livet ændrer sig altid.
Hvor buddhistisk.
Men seriøst, du gør det her for dig selv.
Vi får se…
Nej, vi gør ikke.
Goddag, frue. Vil De have noget foie gras?
-Tak. -Velbekomme.
Champagne?
Emerald.
Hej. Mange tak, fordi du kom.
Er det sådan, man holder gravøl nu?
Jeg troede, det ville være højst ti personer.
Sidde og dele gamle minder og spise kaffekage.
Parkeringstjeneren tog mine nøgler.
Jeg så en butler derinde tage jakker.
Nogen gav mig den her smarte snack.
Det er trøffelfyldt foie gras-mousse på briochetoast.
En specialitet fra Spago, som var deres yndlingsrestaurant.
Wow!
Det må jeg give dig, tøs.
Du gjorde det godt!
Jeg ved, Dina sætter pris på det.
Hvor er hun? Jeg vil vise min respekt.
Hun er… ovenpå.
Hun kommer ikke ned.
Lad mig tage mig af det. Hun skal bare lokkes.
Hun burde ikke være alene nu.
Det er bare det. Det er hun ikke.
Okay. Selvfølgelig
vil Dougs hukommelse leve med hende for evigt.
Nej.
Hun er stadig sammen med liget.
-Hvad? -Ja.
Hun nægter at forlade det.
Ham.
Hun vil ikke lade dem tage det. Ham.
Som en anden sindssyg Weekend med Bernie-situation.
Jeg ved, du lyver.
Gid jeg gjorde.
Du prøver at sige… Undskyld mig.
Siger du, at kvinden har siddet ovenpå med et lig i tre dage?
Opfører hun sig, som om Doug bare sover længe?
Ja, korrekt.
Det er vanvittigt.
Nu føler jeg, at jeg kvajede mig.
Folk begynder at snakke.
Nej, du gjorde det godt.
Hele vejen ned til den fancy gåselever.
Hvis hun vælger at slå rødder der med Doug
i stedet for at komme herned og se sine gæster, er det ikke din skyld.
Det er ikke din skyld.
Emerald.
Tak, fordi du sagde, jeg gjorde det godt.
Det hører jeg ikke tit.
Og… bestemt ikke fra jer.
Det betyder meget.
Nogle gange er det de enlige mødre,
der skal rulle ærmerne op og håndtere det beskidte lort.
Nej, den skal ikke stå der.
Hej, Dina.
Hvordan går det?
Jeg kiggede bare på billeder fra vores Japan-rejser.
Du godeste, han elskede den fjollede kimono…
Dina, vi må tale sammen.
Kom ind.
Væk fra den afdøde.
Er det okay?
Ja.
Dina, du har en flok levende mennesker,
der venter nedenunder på at trøste dig.
Og du bad os give dig tid, og det har vi respekteret.
Der er gået tre dage. I morgen er det fire.
Det er forbi, skat.
Vi skal sørge for arrangementer. Har du…
Nej, det har jeg ikke.
-Okay, skal jeg… -Nej.
Jeg vil gerne have, du forlader mig, så jeg kan gå tilbage til vores værelse
og sørge i fred.
Det er jeg ikke tilpas med,
før jeg ved, hvad dine planer er.
Jeg har ingen planer.
Okay?
Jeg har faktisk en plan.
Jeg bliver ved siden af min mand, indtil jeg er klar til at sige farvel.
Vent lidt.
Vent, Dina.
Jeg tror ikke, du tænker klart.
Måske kan jeg ringe efter en læge.
Få ham til at ordinere noget, der kan hjælpe dig…
For fanden da!
Jeg har brugt hele mit liv på at styre.
Jeg har mistet mit livs kærlighed.
Jeg tror, det er den eneste gang,
jeg har fortjent retten til at være ude af kontrol!
Doug betød alt for mig.
Alt.
Han fik mig til at tro på mig selv, på os.
Fejrede… Trøstede…
Udfordrede… Skændtes… Grinede.
Og nu er han bare…
…væk.
Bare sådan.
Ligesom en… bog, der er blevet…
…revet ud af din hånd, før du kender slutningen på historien.
-Skat, jeg ved, hvor svært det er… -Nej, du skal ikke stå der
og fortælle mig, hvor svært det er.
Du skal ikke sige, det er tid.
Jeg beslutter, hvornår det er tid, ikke dig, ikke nogen anden.
Skat, kom her.
Okay, lad det komme ud.
Jeg har dig.
Det skal nok gå.
Åh gud…
Nej…
Wow, okay… Hej.
Hej, undskyld mig. Jeg beklager.
Hej. Hvad fanden?
Hvis jeg ville have musik, ville jeg have hyret Adele.
Det handler ikke om, hvad du vil.
Jeg giver ham den fortjente afsked.
Og hvor sender du ham hen? Til helvede?
Mine damer og herrer, til ære for Doug Moore,
halv skotte, hel legende.
Jeg syntes, det var rigtigt
at give ham et ordentligt farvel.
Tak. Tak.
Manden ville ikke engang gå med Burberry, fordi han ikke kunne tåle tern.
Nu er han Braveheart, for fanden?
Åh nej. Lige da du troede, stemningen ikke kunne blive mere akavet,
dukker du op med tre skrigende blæresække.
Flot.
Du ser pludselig lidt forstoppet ud.
Dina har noget Metamucil i køkkenet.
Tag en slurk, og få lukket trykket ud.
Virker det for rådne misser?
Det må du vide.
Vær sød at lukke røven. Mange tak.
Hallo?
Det vil ikke fungere. Det, du laver.
Fødselsforberedelse?
Du vil have barnet og opfostre det selv,
være denne uafhængige, enlige mor og ikke skylde Chase noget.
Det er fandeme beundringsværdigt. Men sådan går det aldrig.
Og hvordan ved du det?
Jeg har set det 100 gange…
Trin et, han sagsøger dig for forældremyndighed.
Trin to, tre, fire, fem til hundrede,
du bliver trukket ind i en grim juridisk kamp
i det, der skulle være det bedste øjeblik i dit liv.
Han vil bruge mere end dig, få bedre advokater, og i sidste ende,
vil du bare ende med at dele et barn
med den person, du er begyndt at hade mest i verden.
Men jeg har en løsning.
Og hvad er det?
Find ud af det nu, før babyen kommer.
Har han fået dig til det her?
Jeg ville ikke have ringet, hvis jeg ikke mente, det var det rette.
Fint.
Men jeg gør det kun, hvis du er til stede som min advokat.
-Mit kontor. Klokken 18 i aften. -Okay.
Men han har bare at opføre sig ordentligt.
Jeg er sgu træt.
Okay. God opførsel.
Fint. Så du vil tale. Tal.
Tak, fordi du kom, Milan.
Undskyld, okay?
Jeg vil hjælpe på alle mulige måder.
Det vidste jeg, du ville sige.
Jeg vil ikke have din hjælp.
Jeg vil ikke have dig involveret.
Vi kan stadig være venner.
-Venner? -Ja, venner.
Det er en baby. Det er spændende. Det skal være sjovt.
Du er virkelig stupid, ikke?
Hvad med det her for sjov?
Pis! Hvad er der galt med dig?
Tænk, du ikke så det? Lever du ikke af at gribe ting?
Jeg er quarterback. Jeg kaster bolden.
Kaster quarterbacks? Du får kastet
mine hænder i hovedet.
-Så, så! Okay! -Jeg hader dig.
-Tag en pause. -Hvad er der galt med dig?
-Hvad fejler du? -Det er ikke godt for babyen.
Hvad der ikke er godt for babyen,
er, at du vil blæse og have mel i munden, ikke?
Jeg var et forpulet legetøj, som du bare lagde på hylden!
-Jeg smutter. -Lav noget skide…
-Chase. -Jeg er ude.
-Fuck dig! -Jeg kom her for at være sød.
Jeg kom for at tilbyde dig en masse penge
uden nogen betingelser.
Fuck, at du vil være sød, og fuck dine penge.
Det er klamt. Det lugter sikkert af beskidt pik og kugler.
Den baby er lige så meget min, som den er din.
-Ja? -Ja. Vi ses i retten.
-Chase, lad være… -Nej, nok med jer begge.
Jeg kvajede mig, okay?
Men du kneppede din chefs mand!
Så tillykke, vi er begge lortemennesker.
Og jeg har mine rettigheder.
Okay? Mænd er mennesker.
Det er ikke fair.
Jeg elsker den baby.
Og jeg sagsøger om fuld forældremyndighed.
Og gæt, hvem der bliver min advokat. Carr.
Ud! Nu!
Afsted!
Et tip?
Jeg er målet, følg igennem.
Jaså?
Det var bedre.
Tak, Libby.
Næste gang jeg skal rydde et rum, springer jeg brandalarmen over
og hyrer dine sækkepibespillere.
Tror du virkelig, hun ville dukke op
med alle de Hollywood-tabere, der prøver at få selfies med det her
-Oscars Instagram-feed? -Drop det lort.
Ikke? I prøvede begge noget, det virkede ikke.
Nu omgrupperer vi sammen. Forstået?
Okay.
Hvor er alle henne?
Der stod indtil 19 på min invitation.
-Dina smed alle ud. -Hvad? Hvorfor?
Hun er lammet af sorg. Hun vil ikke komme ud af sit værelse.
Og hun lader dem ikke tage Dougs lig.
Gud! Hold da kæft.
Det er mere end bare sorg.
Hvad gør vi?
Skal jeg gå op og tale med hende?
Nej, vi gør det samme.
Hun kan ignorere en af os, men ikke hele holdet.
Jeg har bare ikke meget tillid
til teamwork lige nu.
Så bør du måske sidde over den her.
Okay, så er det nok!
Ikke?
Hvis I holder af Dina, må I holde op med at kæmpe om at være hendes kæledægge.
Kom nu til enighed!
Forenet står vi!
Hør, hun er fuld.
Hun har fået for meget.
Fuck det!
Stop det, begge to!
Dina sidder ovenpå og taler med et lig.
Tag jer sammen.
Kom så!
Hej, Dina, det er os.
Er det okay, hvis vi kommer ind?
Har cirkusset forladt byen?
Ja. Alle har pakket deres telte og er taget hjem.
Beklager gæsterne. Der var flere, end jeg forventede.
Jeg vidste bare ikke, hvor elsket han var.
Og musikken…
Måske ikke min bedste beslutning.
Hvordan har du det?
Åh, se her.
DET ER MIG OG DOUG,
den aften han vandt sin første Oscar.
Gud, vi var så unge.
Se os… Strålende, hele vores liv foran os.
I ser så glade ud.
I havde noget helt særligt.
Sig ikke, hvor heldig jeg var.
Du skulle have hørt, hvad folk sagde dernede.
Om dit ægteskab,
om dit liv sammen, fyldt med misundelse.
Og det handlede heller ikke om hans karriere.
-Det er sjældent i denne by. -Ja.
I to er virkelig anomalien.
Al det glitter, alle de priser og prangende vrøvl,
som folk jagter for at udfylde tomrummet,
det behøvede I ikke.
I havde den ægte vare, og det kunne ses.
Det passer.
Jeg ved, I vil hjælpe, og jeg sætter pris på det.
Men intet, I siger, kan mindske smerten
eller bringe ham tilbage.
Du ved, Elijah, mit fysikgeni.
Forleden talte han om energi-dit og kvante-dat.
Han sagde bare, at det, der animerer os, livskraften,
det, der gør os levende, er energi, og den bevæger sig og ændrer sig,
og den bliver aldrig ødelagt.
Den er ikke bundet af kroppens begrænsninger som resten af os.
Og derfor holder vi fast i ham…
Det er ikke ham.
Det er ikke manden, du elskede,
manden, der oplyste ethvert lokale, han trådte ind i.
Den energi er kommet videre.
Det er på tide at give slip, så han kan bevæge sig,
og du også kan.
Behold ham ved at holde fast i kærligheden og minderne, måden, han ændrede dig på.
Det er der, hans energi altid vil være…
I dig.
Det er rigtigt.
Jeg bliver ved med at tænke…
…hvad, hvis det var en af mine drenge, Gud forbyde det… hvad kan man sige?
Jeg ville ikke have, at nogen fortalte mig, hvad jeg skulle føle eller være…
Det er derfor, jeg har været imod hele ægteskabssnakken.
Måske er det bedst ikke at komme for tæt på.
Du ved, mand, børn…
Alle bliver røvrendt før eller siden.
Men at være på den sikre side, bare fordi du ikke vil såres?
Måske er det det, jeg gør.
At lade Chase gå, at lade mit livs kærlighed gå,
bare fordi jeg er bange.
Nej, det er ikke det, du gør, og det ved du godt.
Absolut ikke.
Men gad vide om du får
nogen bedre i din alder.
Hey…
Hvad?
Piger?
Ring til dem. Bed dem om at hente Doug.
Det er tid.
Og tak.
Vent.
Wow.
Sig det.
Vi kan ikke.
Sig, hvad du føler.
Chase, nej…
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, jeg elsker dig, jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Hej.
Hvad?
Ikke noget.
Jeg har lavet kaffe til dig.
Jeg var overrasket over at se dig efter alt…
Efter dit raserianfald på mit kontor?
Mit raserianfald?
Hun kastede bogstaveligt med ting.
Du opførte dig som en fireårig.
Hun begyndte.
Der kan du se.
Hvad fik dig til at skifte mening?
Det ved jeg ikke.
Menneskelige lyster.
Sagsøg mig.
Og måske er jeg bare svag omkring en far,
der forsvarer sit barn.
Så du synes faktisk, at mænd har rettigheder?
Rettigheder for mænd og kvinder er ikke en konkurrence.
Alle mennesker har ret til deres grundlæggende rettigheder.
Som liv, frihed og jagten på lykke…
Skal vi give det en chance til?
Tekster af: Anders Langhoff