DIN EPISOADELE ANTERIOARE
- Ați fost împreună? - Nu. Am fost prieteni buni.
Au trecut douăzeci de ani de atunci?
Nouăsprezece, mai exact.
- Îmi place ideea. - Nu spui ce simți cu adevărat.
Simți că faci asta în viața ta?
E timpul să închid magazinul.
Stai, ce?
Da, e timpul. Din multe motive.
Am găsit o trupă online. Rebelii.
Ce nume stupid!
Galaxy Records sunt interesați.
Galaxy Records plătește avansuri enorme. O să salvez casa asta.
- Au un concert sâmbătă. - O să fiu acolo.
Ajută-mă să înțeleg.
M-am întors după șase săptămâni
și primul lucru pe care trebuie să-l fac e să te scot pe cauțiune.
Fiindcă tu vrei să cânți cu o trupă locală,
când Danny Mace ți-a oferit un contract plătit.
- Zic bine? - Presupun că da.
Și ce dracu' faci?
Știi câte șanse de-astea ai în viață?
Nu știu, tată. Tu câte ai avut?
Cu cine naiba crezi că vorbești?
Am cântat pentru o mie de oameni. O mie de fani.
Au venit să ne vadă de la case de discuri.
Nu înseamnă nimic.
Au venit și la concertele mele, dar degeaba.
Și ce? Nu crezi în trupă? Sunt frații mei.
- Nu-mi pasă de asta! - Destul!
Nu, trebuie să audă.
Sunt de 30 de ani în industria asta, fiule.
E suficient.
- Îmi întorci spatele? - Nu mai țipa!
E suficient.
O să continui să-l dădăcești așa?
Bine, dădăcește-l! Asta vrei să faci? Fie!
De ce îi tot fac pe plac dobitocului?
- Sebastian! - Nu-mi pasă ce crede, mamă.
Vrea ce e mai bine pentru tine. Așa cum consideră el.
Nu! Mereu i-ai găsit scuze.
Îți vede potențialul.
E în branșa asta de mult timp, Sebastian.
Te simți bine?
Da, sunt bine. Vino încoace!
- Hopa sus! - Miroși ca baia de la școală.
- Așa miroase închisoarea? - N-a fost grozav.
Ai ajuns la timp să ne ajuți cu bagajele.
Eliberăm casa în trei zile.
Îmi pare rău, mamă.
O să vă ajut cum pot.
Haide!
Ușă.
Știe că a greșit.
Ne-a mințit toată vara.
Ne-a păcălit că merge la facultate.
Și acum îl scoatem pe cauțiune?
Scuze că încă nu-s gata să-l iert.
Sper că mama nu e acasă.
Vreau să iau niște haine și să plec.
Înțeleg, puștiule.
Mersi că m-ai scos.
Ai fost un angajat grozav.
Vrei să aștept?
E în regulă. Am bicicleta aici, așa că...
Dar vin să te ajut să faci bagajele, dacă vrei.
Nu mai e mult, puștiule, dar m-ar bucura compania ta.
Bine.
- Pe curând! - Pa!
JUNEY - SERVICII DE CURĂȚENIE
Unde-mi sunt toate lucrurile?
Mamă?
Doamna de aici s-a mutat.
A lăsat un bilet sau... Unde s-a dus?
Proprietarul mi-a spus să curăț locul.
Am numărul lui, dacă-l vrei.
Nu, nu-i nevoie. Mulțumesc.
Nu te lauzi cu așa ceva, Neil.
E a doua oară când ai fost închis.
Dar acum, fiindcă am cântat.
Da, în ambele situații, ai fost foarte inconștient.
Trebuie să mergi la doctor, tată.
Am mers deja.
Aștept rezultatele. Totul e-n regulă.
Ne-ar prinde bine niște ajutor.
Tată, legat de facultate, îmi pare rău. Promit că vă plătesc avansul.
Mama ta a vorbit cu conducerea. O să ne restituie banii.
Nu-s destui ca să salvăm casa, nu?
Charlie, nu-s destui nici s-o zugrăvim.
O să obținem un contract. Știu că mă crezi naiv, dar așa va fi.
- Am ținut cel mai tare concert. - Trebuie să încetezi.
A fost demențial. Au venit de la Galaxy.
- Nu mai trăi în lumea viselor! - Au zis că avem o șansă.
Observă realitatea!
- A trecut vara. N-a mers. - Realitatea e că e posibil.
- De ce nu crezi în mine? - Facem bagaje!
S-a terminat.
Coboară și ajută!
FALIMENT FĂRĂ RETURURI!
LW - 2006
SUNĂ-MĂ (910)153-7636 TU EȘTI NOUL SEXY!
Charlie, ia lucrurile și vino!
CATESBY SHAW ȘI HANNAH MURCHISON PETREC TIMP ÎMPREUNĂ
CATESBY SHAW ȘI HANNAH MURCHISON DUPĂ MECIUL DE ÎNCEPUT DE AN
CERTIFICAT DE NAȘTERE CHARLIE SPRUNT COOPER
NUMELE TATĂLUI: NECUNOSCUT
„Fantezist.”
Cuvântul „fantezist” e din cartea Don Quijote.
Tare!
Înseamnă că ești mai mereu cu capul în nori.
- Sigur. - O să se umple toate.
Tatum, du-te sus!
- Dar aproape am terminat cu cărțile. - Ce se întâmplă?
Certificatul.
- Dragă, du-te sus, te rog. - De ce?
Acum!
- Charlie, nu este... - Asta înseamnă că el nu e tatăl meu?
Nu, nu asta înseamnă.
Charlie, îmi pare rău că l-ai văzut.
Nu trebuia să mă trimiți să împachetez actele familiei.
Nu trebuia să faci asta, Finn.
Fiule, hai să vorbim!
Da, hai să vorbim despre asta!
Să vorbim despre cum m-ați mințit toată viața.
Încercam să te protejăm.
Cine e tatăl meu, mamă?
- Eu sunt. - Nu!
Cine a lăsat-o pe mama gravidă cu mine?
Nu e momentul potrivit să discutăm asta.
Nu, a fost acum 18 ani!
- Nu țipa la mama ta! - E Catesby?
A fost iubitul meu din liceu și era egoist.
Și nu avea cum să ne întrețină.
El știe?
A aflat de o săptămână.
Deci m-ați mințit cu toții.
Charlie!
Și îmi țineați predici despre minciună.
- Și uite cum mă mințiți! - Charlie!
Plec.
Charlie, nu pleca!
- Fiule, întoarce-te! - Trebuie să vorbim, Charlie.
Doamne, Finn!
E în regulă.
- Nu este. - O să fie bine.
A întârziat o oră și știe că punctualitatea e limbajul meu al iubirii.
A fost la închisoare aseară. O fi dat peste cap.
După ce a ieșit, a zis: „Stai liniștită, te duc la Chapel Hill.”
Asta a fost acum trei ore și nu-mi răspunde la mesaje.
E un lucru foarte tipic bărbaților.
Se gândește doar la formația lui.
- Bine. - Nu știu.
Ceva nu e în regulă.
Să-mi fac griji?
- Te duc eu la Chapel Hill. - Cine mă ajută să car astea?
Nu te mai gândi la Charlie! O să fie bine. Te ajut eu.
Phoebe!
- Bună! - Bună!
Te-am văzut la televizor, în cătușe.
Arătai ca o vedetă rock în toată regula.
Să-i spui asta tatei!
Am vorbit deja cu el, dacă el a răspuns.
Ce cauți aici?
Nu mi-a plăcut cum s-au terminat lucrurile între noi.
Da. N-a fost prea plăcut.
Ofertă de pace?
Ce zici dacă Rebelii ar cânta în deschidere pentru Kitty Hawk
la clubul Kill Devil?
La Kill Devil?
Cel mai bun club între 40 Watt și 9:30.
Cel mai bun de pe Coasta de Est.
Băieții și-ar pierde mințile.
Știu că ai impresia că înainte mă jucam cu mintea ta,
dar chiar cred în talentul tău.
Discut cu băieții.
Concertul e mâine-seară. O să presupun că veniți.
M-a contactat colega mea de cameră. Părea drăguță.
„Drăguță”?
Mi-a trimis o scrisoare scrisă de mână. Mi s-a părut frumos...
Charlie?
Nu trebuia să te ducă la facultate?
Ba da.
E foarte egoist tot timpul.
- Charlie! Ce naiba? - Rahat! Sophia, plecăm.
E în pantaloni kaki.
- Poți să-l urmărești? - Nu-l urmăresc.
- Am să-i pun multe întrebări. - Nu, e prea egoist.
Te duc la facultate. Eu.
- Dar... - Ați terminat-o.
Mai avem două ore. Charlie Cooper e în lumea lui.
- Doamne! Vii de la jazzercise? - Mai taci!
- Bine. - Știai de mine?
Mi-am dat seama acum o săptămână, Charlie.
Nu mă minți!
Mama ta nu mi-a spus de tine.
Nu te cred.
Crezi că te-aș fi părăsit dacă știam?
Pari genul ăla de om.
O să regreți tot ce spui. Fiecare cuvințel...
Tu ești expertul, nu-i așa?
Bine. Descarcă-te!
- Haide! - Da, o să mă descarc!
Fir-ar să fie!
Nu știu ce ar trebui să fac.
Nu știu dacă-s în măsură să-ți zic.
Nici eu nu iau decizii bune.
Dar știu un lucru, Charlie.
Mama ta te iubește.
Indiferent dacă a avut dreptate sau nu,
a făcut lucrurile astea ca să te protejeze, din dragoste.
Și îmi pare rău, dar iubirea e singurul lucru care contează pe lume, nu?
- La naiba! - Ce e?
Drăcia naibii!
- Ești bine? - Nu.
Trebuia s-o duc pe Sophia la Chapel Hill
și am uitat.
Îmi pare rău.
- Bună, sunt Sophia! Lasă un mesaj! - Sophia? Uite...
Îmi pare rău, știu că-s idiot.
Sună-mă când poți, te rog, și îți explic totul, bine?
Te rog.
În fine, nu vă mint. E pe bune.
Phoebe ne-a găsit un concert la Kill Devil.
- La Kill Devil? - E important!
Îmi doresc să cânt la Kill Devil de când eram mic.
E super tare!
E pe bune? Phoebe Rhodes ți-a spus asta?
- Da. - Bender o să jubileze.
- Crezi că o s-o enerveze? - Ascultați!
- Kill Devil e un ritual de trecere. - Exact.
Toate trupele de renume au cântat acolo.
Cred că părinții mei mergeau acolo des.
Charlie, ești bine?
Nu chiar, nu.
- De ce e așa afectat acum? - Nu știu.
- Vrei să vorbim? - Nu știu cum.
Neil, e vorba de Sophia?
Păi...
Haideți, să mergem!
Da.
Spune, frate! Ce e?
Tocmai am aflat că tata nu e tatăl meu.
- Ce ai aflat? - La figurat?
- Ce vrei să spui? - Ce înseamnă?
Părinții mei m-au mințit toată viața.
Nu tata e tatăl meu, ci Catesby.
- Nu ne lua la mișto! - Catesby Shaw?
Vorbesc foarte serios, Wyatt.
Catesby era iubitul mamei din liceu. A lăsat-o însărcinată.
E tatăl meu biologic.
- Măiculiță! - Îmi pare rău.
Stai așa. El știe?
Nu știu. A zis că n-a știut, dar e ciudat.
Îmi pare rău, frate.
De asta n-ai dus-o pe Sophia la Chapel Hill?
E supărată?
Nu va mai fi după ce-i spui ce s-a întâmplat.
Stai puțin.
Deci mama ta e mama ta adevărată?
Da, mama e mama mea adevărată.
- Ești sigur? - Da!
Pete, știi ceva?
Charlie, îmi pare rău că revin la afaceri,
dar pare că te confrunți cu momente dificile.
Să anulăm concertul?
Da, frate,
poate că nu e cea mai bună idee să cânți la concert... în starea asta.
Știți ce ar înrăutăți ziua asta?
Ce?
Să nu cântăm la concert.
Bine. Vrei s-o sun pe Izzy?
Mi-a zis s-o chem la următorul concert.
- Da. - Da, sun-o!
- Bine. - Sun-o!
Amanda, ia zi, fată!
Izzy, am vești importante.
Mandy nu e mama mea adevărată.
Cred că știam asta.
Deci vine?
Da. Nu numai că vine, dar îi aduce și pe Lawrence și Jeremy.
- Sunt prietenii ei? - Nu-s prietenii ei, Neil.
- Ce? - Sunt șefii ei.
Lawrence McGill, directorul executiv al Galaxy.
Și Jeremy e șeful diviziei Talente.
- Amanda! - Minunat!
- E de bine. - Sunt bună sau sunt bună?
Gata! Oameni buni, încetați!
Ce e?
- Înțelegeți cât de important este? - Da.
Eu nu cred că înțelegeți.
E primul lucru care e posibil să nu se mai repete.
Dacă o dăm în bară, n-o să mai avem a doua șansă.
Acum muncim, nu sărbătorim.
Are dreptate.
Deja mă dor picioarele și nici n-am urcat scările.
- Îți fac cinste cu prânzul după. - Nu!
- La stânga. Am un presentiment bun. - Bine, la stânga.
Am găsit-o.
Ura! 203.
Bună! Cred că sunt colega ta de cameră.
Bună, eu sunt Rachel. Tu trebuie să fii Sophia.
Da. Ce mă bucur să te cunosc!
Super! Îmbrățișare lungă.
Bine. N-ai terminat.
Ea e prietena mea, Bender. Mă ajută să mă mut.
Salut!
Știai că și pe mama Sf. Augustin o chema Sophia?
Da, cred că am citit asta pe undeva.
O să vă înțelegeți de minune.
Unde-s lucrurile tale?
Nu am adus mai nimic.
Voiam să văd dacă pot să-ți împrumut așternuturile.
Da, sigur. Cred că am adus două seturi, așa că da.
E uimitor! Ce binecuvântare!
- Poftim, poți să le iei... - Pe astea?
Stai, pe astea voiam să le folosesc eu...
- Îmi împrumuți prosoapele? - E în regulă, da.
Nu vreau să mă bag
în treburile tale personale
și nu te judec absolut deloc,
dar nu ți-ai adus lenjerie?
N-am adus mai nimic. Doar niște cărți, plușurile mele,
Pufoșenie, Brioșă, Roz și Millard Fillmore.
Millard Fillmore?
Care-i faza?
A fost al 13-lea președinte al SUA.
Nu, mă refer la lucrurile tale.
Părinții mei nu știu că sunt aici. Nu ar fi de acord.
N-ar fi de acord să mergi la facultate?
Nu la facultatea asta. E ceva prea lumesc pentru ei.
Dar vara asta m-am emancipat de ei.
Te-ai emancipat? Atunci, lucrurile mele sunt și ale tale.
- Îți place teatrul muzical? - Da, sincer, eu...
Mai e un înger în rai
Mai e o stea pe cer
Iosif, n-o să te uităm niciodată
E greu, dar o să ne descurcăm
Mulțumesc! Mulțumesc că mi-ai spus.
- E specializarea ta? Teatrul muzical? - Nu, mă specializez în fizică.
- Vii să te uiți la asta cu mine? - Da.
O să fim aici.
Mă bucur că te-am cunoscut. Abia aștept să... Pa!
- Să-mi trag palme! - Dumnezeule!
Ce a fost asta?
- M-am îndrăgostit. - Nu mă poți lăsa aici.
- Nu plec, rămân. - Trebuie să locuiești aici.
Uit de fotografie și de trupă.
- Doamne! - Pe toți dracii!
Amanda mi-a scris că Charlie cântă mâine la Chapel Hill.
Stai, Charlie o să vină aici?
Nu poți scăpa de el.
Cine e Charlie?
Scuze, doctore.
Când ai spus că nu e cancer, n-am mai ascultat.
„Plămânul pictorului”?
Bine...
E la fel de rău precum cancerul?
Deci, practic, îmi spui că sunt alergic la vopsea.
Deci cum naiba o să țin în picioare afacerea mea cu zugrăvit?
Da, înțeleg.
Aștept vești de la birou.
Da, sigur că da.
Tată!
Tată, ești bine? Tusea aia sună rău.
Sunt bine.
- Am niște vești. - O clipă.
Înainte să-mi spui, n-o să-ți vină să crezi.
Rebelii au concert la Kill Devil.
- Vorbești serios? - Da.
Nu e vrăjeală. Mâine-seară.
- Măi să fie! E minunat! - Da.
- E minunat. - Așa cum cântai tu pe vremuri.
Ce vești aveai?
Nicio veste. Tocmai am primit o slujbă.
Să zugrăvim acele Airbnb-uri de lângă Carolina Place.
Da, sigur. Ne-ar prinde bine banii.
Ai vorbit ca un Crosby adevărat.
Bine.
Domnilor!
Ieșiți afară! Haideți!
Rahat! Stați așa, scuze.
Hai odată, veniți!
Ce vrei?
- Priviți aici! - Nu se poate!
- Ce? - Nu pot să cred!
Măiculiță!
Asta e remorca furată de la Spider?
- Am vopsit-o singur. - Tu?
Arată ca mașinuța mea Hot Wheels din copilărie.
Asta a fost inspirația.
- Cea neagră cu roți roșii? - Cea neagră. Da!
- Așa, mă! - Pete, e cu adevărat special.
Stați așa, mai am o surpriză.
- Altă surpriză. - Cât a durat?
Marfă cu trupa.
Meserie!
Bunicul meu poartă asta când iese la jogging.
Bentițe sportive. Nicio altă trupă nu poartă așa ceva.
- Așa e. - Rebelii nu urmează turma.
Și nici turma nu ne va urma pe noi.
Strigați „Rebelii, bezmeticilor”!
Rebelii, bezmeticilor!
Sper că au mâncare în avion. Sunt lihnit.
Mulțumesc.
Hei, Lawrence! Am găsit un hotel, Hotelul B.
Mi se pare decent. Are mic-dejun gratuit.
Diseară mă întorc. Nu rămân în Carolina de Nord.
Nu rămâi în Carolina de Nord?
Nu. Băieții tăi au o oră să mă convingă.
- Crezi că Sophia va veni? - Nu știu. Sper.
CHAPEL HILL 3 KM
Ați auzit vreodată de expresia „Asumă-ți ambiția”?
Da, dar n-am știut niciodată ce înseamnă.
Da, nici eu.
Dar simt că acum știu.
Înseamnă să nu-ți ceri scuze că vrei să fii o vedetă rock.
- Exact. Un zeu al rockului. - O vedetă rock.
Să nu minți cât de mult îți dorești asta.
Exact. Adică să-ți asumi asta.
E înfricoșător, pentru că,
dacă recunoști că vrei asta și eșuezi...
- Da. - Toată lumea o să știe.
Nu mai poți să te ascunzi.
Au un perete cu poze cu toate trupele care au cântat acolo.
Ce veți face dacă nu iese bine?
Habar n-am ce o să fac.
Eu?
Probabil că o să zugrăvesc case, ca tata.
Princeton mi-a anulat admiterea după arest,
dar oricum nu vreau să merg.
Nu după tot ce am îndurat.
Chiar și cu tot haosul din viața mea,
tot asta îmi doresc. Mereu mi-am dorit asta.
O să-i facem să creadă că merităm să fim acolo.
Deci haideți să ne asumăm ambiția!
Știu că în deschidere cântă acea formație din Wilmington.
Lumea vorbește despre ei.
Cum îi chema? Răzvrătiții? Revoltații? Răsculații?
- Rebelii. - Rebelii.
N-au nimic special.
Phoebe e îndrăgostită de unul dintre soliști, așa că iată-ne aici!
Șocant! Sper să nu destrame trupa.
Parcă suntem babysitteri.
Să începem!
Dacă un cuplu mai în vârstă întreabă de mine, sunt părinții mei.
Le ziceți că nu mă cunoașteți.
Rachel, ești printre cele mai interesante persoane pe care le-am cunoscut.
Sophia?
Vreau să mă asigur că înțeleg ceva în legătură cu Charlie.
Băiatul ăsta și-a declarat dragostea pentru tine
de nenumărate ori, timp de un deceniu.
Dar tu ești reticentă
deoarece crezi că e fustangiu și îl plac alte fete.
„Charlie!”
Nu vrei să riști să ai o relație în care ai putea suferi,
deoarece inima ta e deja afectată din cauza morții mamei tale,
așa că sfârșești cu băieți previzibili, dar nu simți nimic pentru ei.
Deci, ori accepți să fii nefericită, ori riști să fii rănită.
Cum ai făcut asta?
Ai spus că n-ai avut niciun iubit până acum.
Nu am avut.
Dar mă pricep la fizică, și asta explică multe.
Tu ce crezi că ar trebui să facă, Rach?
Să se ducă la concertul lui Charlie sau nu?
Te întreb un lucru. De ce să nu te duci?
- Fiindcă se teme de sentimentele ei. - Exact. Asta e?
Nu știu.
- Poate. - Eu pot să mă duc?
Ce ar fi să mergem toate?
- Nu pot să fac asta. - De fapt...
- Danny! - Ce nu pricepi?
- Despre ce vorbești? - N-o să pui mâna pe Kitty Hawk.
N-am venit pentru Kitty Hawk.
Poftim? Ați venit pentru cei din deschidere?
Pe bune?
Pregătiți-vă să fiți uimiți!
Ultima dată, Rebelii au cântat la o nuntă,
și basistul a avut o criză provocată de droguri...
- Am auzit că sunt buni. - Nu-mi pasă. Fă ce vrei!
Dar ia-ți labele împuțite de pe trupele mele!
- Bine. - Dobitocule!
Te iubesc.
E cea mai de succes și cea mai diabolică femeie din industrie.
Are jumătate dintre trupele mele preferate.
Da, dar i-a cam trecut vremea.
- I-ai văzut fața? - Amanda, bună!
- Ai venit! Mă bucur să te văd. - Și eu, pe tine.
- Ce mai faci? - Bine.
- Cum e trupa? Sunt pregătiți? - Desigur. Da.
Tony a zis că s-au vândut toate biletele.
- Nu datorită lui Kitty Hawk. - Coada era uriașă.
- Ați văzut-o pe Danny Mace la bar? - În fine...
- O vom da pe spate. - Exact.
Băieți, uitați pe cine am găsit!
- Bună! - Salutare!
- Bună! - Bună!
Bună, băieți! Salut, Rebelilor! Cum vă simțiți?
- Super. - Emoționați.
- Acceptabil. - Acceptabil. Emoționați? Bun.
Înainte de concert, am un sfat pentru voi.
Lawrence are un fix. Urăște trupele care vorbesc mult.
- Între melodii? - Între, înainte, după...
- Nu vorbiți mult! Vedeți-vă de melodii! - Dacă vomit?
Mă simt la fel. Vomităm împreună.
- De ce ai emoții? - Mi-am convins șefii să vină.
Deci, dacă o dați în bară, am pus-o și eu.
- Dar nu se va întâmpla, nu? - Nu.
- N-o dăm în bară.
- Nicio bară nu va fi lovită. - Minunat!
- Vreau să vii cu mine. - Bine.
Baftă, băieți!
De fapt, pot și eu să vin. Sunt o companie grozavă.
Ar trebui să stai în culise, s-ar putea ca trupa să aibă nevoie de tine.
Firește. Managerul.
- Da, managerul. Pa! - Pe mai târziu!
Lawrence!
Cred că publicul a venit pentru Rebelii.
- Sper să fie buni. - Sper și eu, da.
Umblă vorba că sunteți foarte talentați,
dar că faceți pe nebunii.
- Așa o să faceți și azi? - Nu, o să fim cuminți.
- Ca niște îngerași. - Bun. Să fiți cuminți!
Cum te simți, Toosh?
Mi s-a uscat gura.
Am auzit că Lawrence McGill e în public.
Mersi. Da, e un memento util.
Dar,
dacă trebuie să-ți imaginezi că-s goală,
e în regulă.
Eu...
Fă-i praf! Și vino să mă cauți mai târziu!
Bine.
- Vă prezint. - Mulțumim.
În regulă, sper că vă distrați de minune.
- Bună, Amanda! - Ai ajuns.
Figurile noi care vor urca pe scenă
au venit tocmai din Wilmington, Carolina de Nord.
Și cineva mi-a spus că nu-i mare lucru de capul lor,
dar să nu credeți!
Pregătiți-vă să le spuneți părinților despre trupa asta
care debutează aici, la Clubul Kill Devil,
Rebelii!
Da!
Băieți, adunarea!
E doar un alt concert, da? La naiba cu directorii de case de discuri!
- Să facem prăpăd! - Da, băieți.
- Vă iubesc. - Lăsați totul în urmă!
- Sigur. - O să vomit.
- Ai 30 de secunde. - Wyatt, ești bine?
Hai, că poți, Bez!
Hai, să-i dăm bătaie!
E Charlie Cooper?
Nu, dar înseamnă că e aici.
Bine.
Dumnezeule!
Haide!
- Ești bine? - Da.
Kill Devil, cum vă simțiți în seara asta?
Suntem Rebelii și ne bucurăm să cântăm la Clubul Kill Devil.
N-o să mint.
Am avut una dintre cele mai ciudate zile din viața mea.
Nasol, frate!
Și eu.
Și n-o să intru în detalii.
Hai să cântăm niște muzică, bine?
De ce mă ascund mereu?
Azi nici nu vreau să mă droghez
Fugim în cerc de orice
Mă învârți ca pe un celofan
Ies pe ușă cu mâinile în buzunare
Îmi doresc să mă fi gândit mai bine
Mi se face rău de fiecare dată când te sun
Mă faci să mă simt groaznic
Mereu zâmbesc fals Deja devine obositor
Privește partea bună Se scurge viața din mine
Nici nu știu Nici nu știu de ce
De ce mă ascund mereu?
Azi nici nu vreau să mă droghez
Fugim în cerc de orice
Mă învârți ca pe un celofan
Mă întreb de ce mă mai sinchisesc
N-am știut
N-am avut habar
Nu mai pot aștepta mult
Am căzut în mrejele tale
Mereu în mrejele tale
De ce mă ascund mereu?
Azi nici nu vreau să mă droghez
Fugim în cerc de orice
Mă învârți ca pe un celofan
Nu reacționez, mă izolez
S-ar putea să mă sufoc
Creăm numai probleme
Mă învârți ca pe un celofan
Da!
Da, nu-s răi.
Bun. Am scris următoarea melodie
cu o prietenă foarte specială, prezentă aici în seara asta.
Și n-a auzit melodia până la capăt, deci...
Asta e pentru ea.
Sophia.
N-am știut niciodată
Că putem să scăpăm De melodiile noastre triste
Le compunem de atât de mult timp!
Așa că o să dovedesc
Că există o justificare Pentru a te lăsa dus de val
Chiar și când nu te poți dărui întru totul
Doi ipocriți
Și nimeni nu recunoaște
Da!
Simulăm sentimente
Atât de derutant!
Că până și tu spui
De ce ne prefacem? Mereu stai pe gânduri
N-am știut niciodată
Că putem să scăpăm De melodiile noastre triste
Le compunem de atât de mult timp!
Așa că o să dovedesc
Că te poți lăsa dus de val
Am făcut o greșeală. Plec.
- Ești bine? - Da.
Ai grijă ca Rachel să se întoarcă la cămin?
- Ești sigură? E a doua piesă. - Da.
- Vrei să vin? - Nu.
Bine.
Și nimeni nu recunoaște
Doi ipocriți
Ai noroc. Mi se par grozavi.
- Charlie, ce faci? - Cântă următoarea piesă fără mine!
- Ce? Charlie... - Fă-o!
Dar cânți următoarea piesă.
- Charlie! - Așteaptă!
Sophia, așteaptă!
- Fir-ar să fie! - Ce dracu'?
Stai, unde pleacă? Iz!
Ce-a fost asta? Îmi pierd timpul aici.
Nu pot să cred că face asta din nou.
Scuzați-mă! Sophia, așteaptă!
Stai să vorbim puțin.
- O clipă. - Ce faci?
- Ce dracu'? - Să continuăm!
- Să cântăm „S-a dus”. - Ce?
- Nu zău! Chiar s-a dus! - Dă-i drumul!
Asta e despre paintball.
- Ești în concert. - Nu-mi pasă.
- Întoarce-te la concert!
N-o s-o fac. Nimic nu contează fără tine.
- Ești bine? - Da.
Te rog, tot ce vrei e acolo. Poți să te întorci?
Nu-mi pasă ce se întâmplă dacă pleci din viața mea.
- Putem vorbi o clipă? - Unde ai fost ieri?
- De ce nu m-ai luat? - Am avut probleme în familie.
A fost intens și am vrut să-ți fiu alături.
Nu-ți dai seama că m-am confruntat cu aceleași scuze toată viața?
- Vreau să mă bazez pe cineva... - Poți.
... care e prezent și în vremuri grele.
Experiența m-a învățat că mereu se întâmplă ceva,
- ... și tot am nevoie să... - Tata nu e tatăl meu.
Poftim?
Tatăl meu biologic e Catesby Shaw.
Și părinții mei m-au mințit toată viața.
Vai...
Charlie, îmi pare atât de... Ești...
M-a dat peste cap de tot și am pierdut noțiunea timpului.
Da. Nu. Oprește-te!
- Voiam să vin. - Nu trebuie să explici.
- E-n regulă. - Voiam să vin.
- Nu, gata! E-n regulă. - Te iubesc.
Bine.
Mai încet! Ai avut câteva zile foarte nasoale.
Spune-mi că nu simți la fel și o să plec definitiv din viața ta.
Nu pot.
Ce nu poți? Nu poți face asta?
Nu pot spune că nu te iubesc.
- Bine. - Bine.
- Ascultă-mă cu atenție! - Ascult. Sunt aici.
- Trupa ta e pe scenă. - Așa e.
Trupa pe care o iubești cel mai mult.
- Te iubesc pe tine. - Bine. Și trupa pe care o iubești.
Dacă o dai în bară pentru că îmi ții discursuri,
o să-ți port pică tot restul vieții
și o să ajungi să mă urăști. Deci trebuie să te-ntorci pe scenă.
- Bine. - Du-te și fă ce știi tu mai bine!
- Vino cu mine, te rog. - Bine.
Da?
- Bine, grăbește-te! - Da?
- Nu poți s-o dai în bară. - Bine!
Iubito, s-a dus
Nu mai e nimic
S-a dus, iubito Da
Totul a dispărut
Mulțumim!
Haideți, băieți!
Nu mai avem melodii fără el.
Unde e Charlie?
- Aici. - Unde dracu' ai fost?
Îmi pare rău. Haideți!
- Slavă Domnului! - Piesa nouă.
Scuze că am lipsit un pic. M-am întors.
- Vreți să auziți una nouă? - Da!
- Sunteți bine? - Da.
- În regulă. - Hai, Charlie!
Prietenii mei mă lasă cu ochii-n soare
N-au știut ce mult înseamnă pentru mine
Mama spune că n-arăt bine
Dar nu știe Ce e bine pentru mine
Copiii o să plece în curând
O să uite versurile melodiilor noastre
Doar un nume care levitează
Un gând care nu mai apune
Poate că, după mai mulți ani
O să auzi geamătul dinspre sud
Doi puști din Carolina
Melodiile uitate vor renaște
Haideți!
Dacă nu vrei să rămâi în oraș În seara asta
Știi că pot să te duc acasă cu mașina
O repulsie tot mai mare Față de luminile orașului
Încep și eu să simt
În ciuda schimbărilor O să-ți fiu alături în fiecare zi
Chiar și când îți cad măștile
Fiindcă inima îmi bate cu putere Când îți sunt alături
Așa trebuie să mă simt
Cu tine
Totul e în regulă
Alături de tine
Un bar gol înseamnă seara perfectă
Și vreau să am din nou
Ceea ce am deja
Alături de tine
E bine să mă simt în viață
Haideți!
Prietenii mei mă lasă cu ochii-n soare
Pentru că n-au știut Ce mult înseamnă pentru mine
Ei nu știu
Mama spune că n-arăt bine
Că n-arăt bine
Dar nu știe Ce e bine pentru mine
Nu știe Da, nu știe
Dacă nu vrei să rămâi în oraș În seara asta
Dacă nu vrei să rămâi în oraș
Știi că pot să te duc acasă cu mașina
Pot să te duc acasă cu mașina
Totul e în regulă
Alături de tine
Un bar gol înseamnă seara perfectă
Nu-mi pasă.
Și vreau să am din nou
Ceea ce am deja
Alături de tine
E bine să mă simt în viață
Mulțumim! Urmează Kitty Hawk. Fiți pe fază!
Vreau să-i mulțumesc lui Phoebe că e îndrăgostită de tipul ăla.
Taci dracului!
Rebelii!
Haideți!
A fost grozav.
Doamne, ce buni sunt!
Haideți!
Așa!
- Cel mai bun concert al nostru. - Așa!
- Da! - Haideți, băieți!
Uite cine a venit!
Bună treabă, băieți! Ați fost grozavi.
Sunt cu Lawrence și Jeremy. E în regulă să vin cu ei?
Sigur că da. Știi ce o să spună?
Nu, dar...
Pare optimistă.
Domnilor!
Eu sunt Lawrence. Apreciez că v-ați făcut timp. Pot să mă așez?
Vă rog, categoric.
Trebuie să prind un zbor,
dar voiam să vă cunosc personal înainte să plec.
Voiam să spunem că e o onoare că ați venit să ne vedeți concertul...
Vă spun câteva lucruri. Mai întâi, Galaxy n-o să semneze cu voi.
Poftim?
Cu tot respectul, dle McGill, am făcut furori în seara asta.
Încă nu sunteți pregătiți.
Ăsta e răspunsul scurt.
Sunteți muzicieni buni. Sunteți compozitori buni.
Dar încă nu sunteți staruri rock.
Faptul că ai fugit așa de pe scenă...
Vezi tu, ăsta e genul de tâmpenie...
Știu că a fost o prostie și-mi cer scuze.
Dar am avut de-a face cu greutăți...
Un profesionist pune lucrurile astea pe planul doi.
Încearcă să vezi punctul meu de vedere!
Dacă aș da milioane
pe fiecare trupă de adolescenți care cântă în cluburi,
- ... aș da faliment. - Dle McGill, suntem mai mult de atât.
Știu că ați văzut asta.
Ați văzut reacția publicului.
N-o să mint, aveți acel ceva.
Iar această fată mi-a tot repetat asta.
Mă întorc la New York. Vă urez mult noroc.
- Mulțumim, domnule. - Bună treabă!
- Mersi că ați venit. - Da.
- Mersi că ați venit să ne vedeți. - Cu plăcere.
Bravo!
Știu că sunteți dezamăgiți. Îmi pare rău.
O să vă sun, bine?
Scuze c-am dat-o în bară.
Rahat!
Amanda, trebuie să plec.
- Credeam că rămâneți. - Îmi pare rău, Amanda.
- Păcat! Izzy, să mergem! - Da, știu.
- Bună! - Bună!
Am auzit. E nasol, frate.
- Da, n-am fost așa buni cum speram. - Da.
Ne întoarcem la Wilmington.
Pot să te duc eu și să te înveselesc, poate.
E drăguț din partea ta.
Nu pot.
Adică nu vrei sau...
Apreciez că ne-ai făcut rost de concert.
Politețea asta mă face să vomit.
O să te plictisești de ea.
Sună-mă când o faci!
Știi ce?
Nu cred c-o s-o fac.
Să-l ia cineva pe Neil!
Nu, merge cu Phoebe cu autobuzul ei al dezmățului.
- Nu vine. - Pe bune?
Lasă mila! E vina mea. M-am îndrăgostit de o față drăguță.
Avem un loc în Cadillac, dacă vrei.
- Nu, e în regulă. - Hei, Ruthie!
Pot să merg cu tine?
- Nu vii cu noi? - Nu. Ne vedem la Wilmington, frate.
- Bună! - Bună!
Deci...
legat de drum...
Îmi plătești benzina și îmi iei un Cinnabon.
Da, pot să fac asta.
- Bine. - Bine.
Vremea din weekend se întrevede...
... se lansează acum. Universitatea a luat foc...
- Nu pot asculta melodia asta. - Stai!
E o piesă bună. N-o schimba!
- Vorbiți serios? - Chiar e.
Are însemnătate. E profundă, e emoțională.
- E emoțională. - Are versuri profunde.
Doar ascultă!
La fiecare pas
Cu fiecare mișcare
Mă simt pierdut, fără direcție
Credința mea e zdruncinată
Dar...
Trebuie să continui să încerc
Trebuie să-mi țin capul sus
Mereu o să fie un alt munte
Mereu o să vreau să-l urnesc
Mereu o să fie o luptă anevoioasă
Uneori va trebui să și pierd
Nu contează cât de repede ajung
Nu contează ce mă așteaptă în zare
Important e drumul
Asta e remorca noastră?
- E remorca noastră! - La naiba, Charlie!
Copilul meu!
Charlie, o camionetă!
Țineți-vă bine!
Pe bune?
Ce naiba?
La dracu'!
Astea-s toate lucrurile noastre.
Băga-mi-aș!
Să te ia naiba, Charlie!
Ai spus că se va rezolva totul.
Stai, n-am vrut să se întâmple asta.
Dar iată-ne în mijlocul drumului,
cu lucrurile distruse! Pentru asta am renunțat la facultate?
- Ești groaznic! - Topher, calmează-te!
Topher, calmează-te!
Ai făcut-o din nou, Charlie.
Ai făcut-o din nou.
Ne-ai tras-o.
E exact ca la târg.
Doar că, de data asta, chiar a contat,
și ne-ai distrus pe toți.
- Calmează-te! Pe bune? Încetează! - Ce e?
Toți avem probleme, mai ales Charlie. Ai uitat de tatăl lui?
Dar tatăl meu?
Tata mi-a spus că sunt un idiot
că am crezut în trupa asta de rahat.
Chiar a spus asta?
Literalmente tot timpul, Wyatt.
- L-ai ascultat? - Nu asta e ideea, Charlie!
Băga-mi-aș!
Fir-ar să fie!
S-a terminat, gata.
- Nu spune asta, Bez! - Fără supărare, frate,
dar nu vei fi tu cel care va ști când e timpul să renunțe!
Am încercat, Charlie. Am încercat să obținem un contract, dar n-am reușit.
Și acum, tot echipamentul nostru e făcut praf, frate.
Bez!
Dă-o dracului!
Chem o mașină de tractare.
Are dreptate.
S-a terminat.
Topher, nu pleca urechea la ăștia! Haide!
O să renunți așa, Toph?
Poate că au dreptate.
Știi?
Am încercat.
Danny Mace.
Erai cu Lawrence adineauri.
Cu Lawrence și Jeremy. Lucrez cu ei la Galaxy.
- Nu te-ai întors cu ei? - Nu, am rămas peste noapte.
- Pentru ce? - Vreau să vorbim despre Rebelii.
- Auzi, o servești pe prietena mea cu... - Un gin tonic, te rog. Mersi.
Mai am vreo 30 de secunde
până cad de pe scaun, așa că zi ce ai de zis!
Bine, ascultă, Danny, te cunosc.
Ți-am studiat cariera. Ai semnat cu jumătate dintre trupele mele preferate.
Danny, amândouă știm că știi cât de bună e trupa asta.
Da, îi crezi enervanți, bateristul te-a enervat...
Bateristul m-a fraierit. Mi-a pierdut timpul.
Eu nu-ți pierd timpul. Ești Danny Mace. Le știi valoarea.
Știi că sunt foarte talentați.
Au etica muncii. Au imagine.
Și deja sunt populari.
- Șefii tăi știu că ești aici? - Nu, nu știu.
- Pleci de la Galaxy? - Depinde de conversația asta.
Zborul 672 spre Asheville e gata de îmbarcare la poarta 17B.
- Nu pot să cred că porți haina asta. - Iar tu pleci la facultate.
Auzi,
nu vreau să plec fără să-ți destăinui ceva.
Da.
Mi-am dat seama că-mi plac fetele.
Presupun că nu te referi doar la faptul că-ți place compania fetelor.
Îmi place. Dar mi-ar plăcea și să fac sex cu ele,
sau cu una, sau cu câteva.
- Ceva de genul ăsta. - Asta explică unele lucruri.
Simt că n-am jucat corect.
În tot acest timp, puteai să ai o iubită care să vrea...
Să facă sex cu mine?
Ceva de genul ăsta, printre altele.
Bine. A fost vina mea? Am făcut eu ceva?
- De fapt, ai întârziat momentul. - Cum așa?
Adică ești un tip uimitor.
M-am gândit că, dacă aș fi cu tine,
s-ar schimba ceva în mine. Nu știu.
Îmi pare rău.
Zborul 842 către Newark, pre-îmbarcare la poarta 12.
Zborul 842 către Newark, poarta 12.
- Cred că ar trebui... - Bine. Da.
- Te descurci? - Da.
Amanda!
Oricare ar fi fost relația noastră, o s-o prețuiesc mereu,
fiindcă te-am avut alături
timp de șase ani.
Cea mai bună prietenă.
M-ai ajutat să aflu cine sunt.
- M-ai făcut curajos. - E foarte ciudat.
- Tot. - Nici nu știam cine sunt eu.
Da, se pare că nu.
O să-mi lipsești.
Și tu, mie. Ești caraghios.
Auzi, Toph?
Da.
Trupa ta a fost bună.
Am avut un parcurs bun.
LUPTA PENTRU FAIMĂ: POVESTEA UNEI TRUPE AMERICANE - DE RUTHIE BENDER
Când începi să faci un documentar, nu știi ce se va întâmpla.
Da?
Ai impresia că știi,
fiindcă titlul inițial al filmului meu era „Idiotul american”.
Mersi mult.
Dar, pe parcurs, cu siguranță a evoluat.
Cu toții am evoluat.
Fără s-o mai lungim,
vă prezint „Lupta pentru faimă: Povestea unei trupe americane.”
Ce se întâmplă când cinci absolvenți de liceu cu un viitor îndoielnic
formează o trupă rock de care nu-i pasă nimănui?
Topher a avut dreptate.
Poate că am dat speranțe deșarte.
Părea că eu am fost cel care ne-a dus în direcția greșită.
Dar, în timp ce urmăream filmul lui Bender,
am privit spre viitor și am văzut cum ar fi decurs.
Am văzut ce scenariu ne-ar fi scris viața.
POVESTEA UNEI TRUPE AMERICANE UN FILM DE RUTHIE BENDER
Topher ar găsi o cale să revină la Princeton.
Tipii ca el mereu găsesc o soluție.
Bez ar fi angajat de altă trupă din New York sau ar lansa el una.
Știe cât de bun este.
E greu să ții ascuns mult timp un asemenea talent.
Neil ar prelua afacerea familiei.
Era ultimul lucru pe care voia să-l facă, dar tatăl lui avea nevoie de ajutor,
deci n-a avut de ales.
Ar fi cel mai bun chitarist zugrav din Wilmington.
N-am putut să-i prevăd viața lui Wyatt, a fost ciudat.
Am încercat, dar era încețoșată.
Wyatt e foarte talentat,
dar are mulți monștri de înfruntat.
M-am rugat să câștige cumva.
Cât despre mine, Charlie Cooper, aș fi solistul care n-a reușit.
Nu-i nimic glorios în asta.
Aș avea familia mea și ne-am iubi cu toții,
dar ne și dezamăgiserăm destul de rău.
Nu știam dacă ar mai fi vreodată la fel.
În fine, i-am văzut viața Sophiei și a fost foarte limpede.
Ar cunoaște un tip la facultate, ar fi amândoi doctori.
Ar avea copii, ar fi fericită.
Și am vizualizat un anumit moment.
Ar ieși cu prietenele ei,
ar începe să povestească despre foștii iubiți, iar ea ar spune:
„Am ieșit cu un tip în liceu. Era într-o trupă.”
Și o prietenă ar zice:
„Da, trebuie să ieși cu unul dintr-o trupă.”
Și le-am auzit pe toate râzând,
dar nu mi-am dat seama dacă râdea și Sophia.
M-am gândit: „Știi ce?
„Măcar am bătut toba. Măcar am încercat.”
Și chiar am avut rezultate. Am avut parte de o vară uimitoare.
Și cred că voi fi mereu mândru de asta.
Frumos film!
Vreți să scriem un nou final?
CABINET DE AVOCATURĂ
- Deci, dră Mace... - Poți să-mi spui Danny.
Prefer să-ți spun dra Mace.
E clar din contractul ăsta că, practic, jumulești trupa.
Totuși, în urma cercetările mele asupra standardelor din industrie,
asta e considerată o practică optimă.
- Ești avocat? - Am lucrat pentru el. Am încredere în el.
Am vrut să ne reprezinte.
E un contract cinstit. N-am venit să-i păcălim.
De acord, dacă îl compari
cu un tratat colonial nativ american.
În regulă. Chad, n-aș fi aici
dacă Danny ar încerca să-i fraierească.
Putem să încercăm
să începem negocierile pe bune?
Vrem același contract și pentru Sophia pentru drepturile asupra versurilor.
Cât de importantă e în contract?
E bătută în cuie.
L-ați auzit.
Ei bine, ce s-a întâmplat?
Ipoteca e plătită.
Da!
Bine, puștani zvăpăiați. Ascultați, Rebelilor!
Din câte știu, aveți șase piese originale.
V-am plătit jumătate de milion de dolari pentru un album întreg.
Acum sunteți profesioniști.
Până acum n-ați făcut decât să livrați pizza,
deci vreau să mă asigur că înțelegeți.
- Nu te dezamăgim, Danny. - Foarte bine.
Fiindcă o să vă fac cea mai mare trupă din lume.
Așa e!
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor Ramona Curt