‫בפרקים קודמים של "הראנאראונדס"...‬
‫אלוהים, יצאתם יחד? - לא. היינו חברים.‬
‫זה בטח היה לפני 20 שנה.‬
‫19, אם נדייק.‬
‫אהבתי את רעיון ה"צבועים". - לא לומר מה שאתה באמת חושב.‬
‫אתה מרגיש שאתה עושה את זה בחיים שלך?‬
‫אולי זה הזמן לסגור את החנות ולעבור הלאה.‬
‫רגע. מה?‬
‫כן, הגיע הזמן. מהרבה סיבות.‬
‫מצאתי להקה באינטרנט. "המתרוצצים".‬
‫שם טיפשי.‬
‫"גלקסי רקורדס" מגלים בכם עניין.‬
‫ב"גלקסי" משלמים מקדמה מטורפת. אני אציל את הבית הזה.‬
‫יש להם הופעה בשבת. - אני אגיע.‬
‫"האם נישאר ביחד עכשיו? האם נצא אי פעם?"‬
‫הראנאראונדס‬
‫אז תעזור לי להבין את זה.‬
‫אני חוזר ממסע הופעות של שישה שבועות,‬
‫והדבר הראשון שאני צריך לעשות הוא לשחרר אותך מהכלא.‬
‫והכול כי אתה רוצה לנגן באיזו להקה מקומית‬
‫כשדני מייס הציעה לך כסף אמיתי.‬
‫זה מדויק? - אפשר לומר.‬
‫אז מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫אתה יודע כמה הזדמנויות כאלה מקבלים בחיים?‬
‫לא יודע, אבא. כמה אתה קיבלת?‬
‫עם מי אתה חושב שאתה מדבר עכשיו?‬
‫הופענו לפני אלף איש. אלף נפש.‬
‫מנהלי לייבל היו שם. זה אומר לך משהו?‬
‫זה לא אומר לי כלום.‬
‫יודע כמה הופעתי לפני מנהלים ולא יצא מזה כלום?‬
‫אז מה? אתה לא מאמין בלהקה? אלה האחים שלי.‬
‫מעניין לי את התחת. - מספיק, חבר'ה.‬
‫לא. הוא צריך לשמוע את זה.‬
‫יש לי ניסיון של 30 שנה בתעשייה, בן.‬
‫מספיק, חבר'ה.‬
‫אתה מפנה לי את הגב? - די לצעוק עליי!‬
‫מספיק.‬
‫תמשיכי לפנק את הילד הזה ככה?‬
‫בסדר, תמשיכי לפנק אותו. זה מה שאת רוצה לעשות? בבקשה.‬
‫למה אני מנסה להרשים את החרא הזה?‬
‫סבסטיאן. - לא אכפת לי מה הוא חושב, אימא.‬
‫סבסטיאן, הוא רוצה בטובתך, במה שטוב לדעתו.‬
‫לא, לא! תמיד מצאת לו תירוצים.‬
‫הוא רואה את הפוטנציאל שלך.‬
‫הוא עובד בתחום הזה הרבה זמן, סבסטיאן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫היי. כן, אני בסדר. בואי הנה.‬
‫קדימה. - יש לך ריח כמו של השירותים בבית הספר.‬
‫זה באמת הריח של הכלא? - כן, לא היה כזה כיף.‬
‫הגעת הביתה בזמן לעזור לנו לסיים לארוז.‬
‫יש לנו שלושה ימים לצאת מהבית.‬
‫אני מצטער, אימא.‬
‫אני אעזור בכל דרך שאני יכול.‬
‫קדימה.‬
‫דלת.‬
‫הוא יודע שהוא פישל.‬
‫הוא שיקר לנו כל הקיץ.‬
‫הוא נתן לנו לחשוב שילך לקולג'.‬
‫ועכשיו אנחנו משחררים אותו מהכלא?‬
‫מצטערת שאני עדיין לא מוכנה לסלוח.‬
‫נקווה שאימא שלי לא בבית.‬
‫רק אקח את הבגדים שלי ואעוף מפה.‬
‫אני מבין, ילד.‬
‫תודה ששחררת אותי בערבות.‬
‫באמת היית עובד מצוין.‬
‫אתה רוצה שאני אחכה?‬
‫זה בסדר. האופניים שלי כאן, אז...‬
‫אבל אקפוץ לעזור לך לארוז, אם אתה צריך.‬
‫לא נשאר הרבה, ילד, אבל לא אתנגד לחברה.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה. - ביי.‬
‫- ג'וני שירותי ניקיון מסחר ומגורים -‬
‫איפה כל הדברים שלי? מה נסגר?‬
‫אימא?‬
‫האישה שגרה כאן בדיוק עזבה.‬
‫היא השאירה פתק או... לאן היא הלכה?‬
‫בעל הבית אמר לי רק לנקות.‬
‫יש לי מספר טלפון שלו אם תרצה.‬
‫לא, זה בסדר. תודה.‬
‫זה לא עניין של "תראה, אבא".‬
‫זאת פעם שנייה שעצרו אותך.‬
‫אבל הפעם רק כי ניגנתי.‬
‫טוב, בשתי הפעמים כשהראש שלך בתחת.‬
‫אתה חייב ללכת לרופא, אבא.‬
‫כבר הלכתי.‬
‫אני רק מחכה לתוצאות. הכול טוב.‬
‫אתה צריך לעזור באריזת הבית, שכחת?‬
‫אבא, לגבי הקולג'. אני ממש מצטער. אני מבטיח שאחזיר את הפיקדון.‬
‫אימא שלך דיברה איתם. הם יחזירו את הכסף.‬
‫זה לא יספיק להציל את הבית, נכון?‬
‫צ'רלי, זה לא יספיק לצבוע את הבית.‬
‫הלהקה תקבל חוזה. אתה חושב שאני תמים, אבל זה יקרה.‬
‫נתנו את ההופעה הכי טובה בחיים. - תפסיק לומר את זה.‬
‫היה מטורף. ו"גלקסי" היו שם לתמוך.‬
‫די לחשוב על ניסים. - אמרו שיש לנו סיכוי.‬
‫תצטרף אליי במציאות.‬
‫המציאות היא שזה יכול לקרות. - היה הקיץ. זה לא הסתדר.‬
‫למה אתה לא מאמין בי? - אנחנו אורזים!‬
‫זה נגמר.‬
‫רד לשם ותעזור.‬
‫- סוגרים את העסק כל המכירות סופיות -‬
‫- תיכון וילמינגטון 2006 -‬
‫- תתקשר אליי אתה מחזיר את הסקסיות -‬
‫צ'רלי, קח את הדברים משם וצא.‬
‫- קייטסבי שואו והאנה מרצ'יסון עושים הפסקה כדי לבלות יחד -‬
‫- קייטסבי שואו והאנה מרצ'יסון אחרי משחק הבוגרים -‬
‫- תעודת לידה צ'רלי ספרונט קופר -‬
‫- שם האב: לא ידוע מקום הולדת האב: לא ידוע -‬
‫יש "קיחוטי".‬
‫המילה "קיחוטי" היא מהספר הזה "דון קיחוטה".‬
‫קול.‬
‫זה כשהראש שלך ממציא דברים בעננים.‬
‫כן. - כולם מתמלאים.‬
‫טייטום, תעלי לחדר.‬
‫אבל כמעט סיימתי עם הספרים. - מה קורה?‬
‫תעודת לידה.‬
‫מותק, תעלי למעלה, בבקשה. - למה?‬
‫עכשיו.‬
‫צ'רלי, זה לא... - זה אומר שהוא לא אבא שלי?‬
‫לא, זה לא מה שזה אומר.‬
‫צ'רלי, אני ממש מצטערת שראית את זה.‬
‫כן, לא היית צריכה לשלוח אותי לארוז את מסמכי המשפחה.‬
‫לא היית צריך לעשות את זה, פין.‬
‫בן, בוא נדבר.‬
‫כן, בואו נדבר על זה.‬
‫בואו נדבר על זה ששיקרתם לי כל חיי.‬
‫צ'רלי, ניסינו להגן עליך.‬
‫מי אבא שלי, אימא?‬
‫אני. - לא.‬
‫מי הבחור שהכניס את אימא להיריון?‬
‫זה לא הזמן לנהל שיחה כזאת.‬
‫לא, הזמן היה לפני 18 שנה!‬
‫אל תצעק על אימא שלך. - זה קייטסבי?‬
‫הוא היה סתם חבר בתיכון, והוא היה אנוכי.‬
‫והוא לא יכול היה לפרנס אותך או אותנו.‬
‫הוא ידע?‬
‫רק לפני שבוע.‬
‫אז כולכם שיקרתם לי.‬
‫צ'רלי.‬
‫ואתם בדיוק הטפתם לי על שקרים.‬
‫ומתברר שאתם שיקרתם לי. - צ'רלי.‬
‫אני עוזב.‬
‫צ'רלי, אל תעזוב.‬
‫בן, תחזור. - צריך לדבר על זה, צ'רלי.‬
‫אלוהים, פין.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא בסדר. - יהיה בסדר.‬
‫הוא מאחר עכשיו בשעה, והוא יודע שדייקנות היא שפת האהבה שלי.‬
‫הוא היה בכלא אתמול בלילה. הוא בטח לא מרוכז.‬
‫אבל הוא השתחרר ואמר, "אל תדאגי, אסיע אותך לצ'אפל היל".‬
‫זה היה לפני שלוש שעות, ומאז הוא לא הגיב לאף הודעה.‬
‫אלוהים, זה כל כך טיפוסי לגברים.‬
‫הוא חושב רק על הלהקה שלו.‬
‫אוקיי. - אני לא יודעת.‬
‫נראה שמשהו לא בסדר.‬
‫אני צריכה לדאוג לו?‬
‫אני אסיע אותך לצ'אפל היל. - מי יעזור לי לסחוב הכול?‬
‫תפסיקי לחשוב על צ'רלי. הוא יהיה בסדר. אני פה.‬
‫פיבי.‬
‫היי. - היי.‬
‫ראיתי אותך בטלוויזיה, באזיקים.‬
‫זה היה קטע של רוק סטאר אמיתי.‬
‫הלוואי שהיית אומרת לאבא שלי.‬
‫כבר דיברתי איתו, אם הוא זה שענה לטלפון.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫לא אהבתי את הדרך שבה נפרדנו.‬
‫כן. לא היה מה לאהוב.‬
‫אז מנחת פיוס?‬
‫מה דעתך ש"המתרוצצים" יחממו את "קיטי הוק"‬
‫ב"קיל דוויל בולרום"?‬
‫ב"קיל דוויל"?‬
‫המועדון הכי טוב בין "40 ואט" ל"9:30".‬
‫הכי טוב בחוף המזרחי בעצם.‬
‫החבר'ה בלהקה יתחרפנו.‬
‫שמע, אני יודעת שאתה חושב שרק שיחקתי בך לפני כן,‬
‫אבל אני באמת מאמינה בכישרון שלך.‬
‫אני אדבר עם הלהקה.‬
‫ההופעה מחר בערב, אז אני פשוט אניח שתגיעו.‬
‫השותפה שלי לחדר פנתה אליי. היא נשמעת נחמדה.‬
‫נחמדה?‬
‫היא שלחה לי מכתב בכתב יד, שזה מתוק...‬
‫צ'רלי?‬
‫הוא לא היה אמור להסיע אותך לקולג'?‬
‫כן, נכון.‬
‫הוא כזה מרוכז בעצמו כל הזמן.‬
‫צ'רלי! מה נסגר? - שיט. סופיה, אנחנו נוסעות.‬
‫הוא רץ במכנסי חאקי.‬
‫את יכולה לנסוע אחריו? - לא אסע אחריו.‬
‫יש לי הרבה שאלות אליו. - לא, הוא שקוע מדי בעצמו.‬
‫אני מסיעה אותך לקולג'. אני.‬
‫אפשר... בבקשה? - הוא סיים.‬
‫נשארו לנו שעתיים. צ'רלי קופר בעולם משלו. אמרתי לך.‬
‫אלוהים אדירים, באת מהתעמלות ג'ז? - פשוט תשתוק, טוב?‬
‫אוקיי. - ידעת עליי?‬
‫האמת היא שגיליתי לפני שבוע, צ'רלי.‬
‫אל תשקר לי!‬
‫אימא שלך לא סיפרה לי עליך.‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫אתה חושב שהייתי עוזב אותך אילו ידעתי?‬
‫אתה נראה הטיפוס.‬
‫אתה תתחרט על כל מה שאתה אומר. כל מילה...‬
‫אתה המומחה לחרטות, נכון?‬
‫בסדר. יופי. תפרוק.‬
‫קדימה. - כן, אני הולך לפרוק!‬
‫לעזאזל!‬
‫אני לא יודע מה אני אמור לעשות.‬
‫אני לא בטוח שכדאי לשאול אותי.‬
‫גם אצלי זה עוד טרי.‬
‫אבל אני יודע דבר אחד, צ'רלי.‬
‫היי, אימא שלך אוהבת אותך, טוב?‬
‫ולא משנה אם היא צדקה או טעתה,‬
‫היא עשתה את זה כדי להגן עליך, עשתה את זה מאהבה.‬
‫ואני מצטער, אבל אהבה היא הדבר היחיד שחשוב בעולם הזה, נכון?‬
‫פאק. - מה?‬
‫פאק.‬
‫אתה בסדר? - לא.‬
‫הייתי אמור להסיע את סופיה לצ'אפל היל,‬
‫ושכחתי.‬
‫אני מצטער.‬
‫זאת סופיה. תשאירו לי הודעה. - סופיה? תקשיבי...‬
‫אני מצטער. אני יודע שאני אידיוט.‬
‫בבקשה תתקשרי אליי כשתוכלי ואני אסביר לך הכול, בסדר?‬
‫בבקשה.‬
‫די. לא משנה. אני לא צוחק. זה אמיתי.‬
‫פיבי השיגה לנו הופעה ב"קיל דוויל"!‬
‫"קיל דוויל"? - זה דבר ענק.‬
‫אני מת להופיע ב"קיל דוויל" מאז שאני ילד.‬
‫זה אדיר.‬
‫אז זה אמיתי? פיבי רודס בעצמה אמרה לך?‬
‫כן. - בנדר תאהב את זה.‬
‫את חושבת שזה ירגיז אותה? - חבר'ה.‬
‫"קיל דוויל" הוא טקס התבגרות. - בדיוק.‬
‫כל להקה חשובה עברה שם.‬
‫אני חושב שההורים שלי הלכו לשם הרבה.‬
‫צ'רלי, אתה בסדר, גבר?‬
‫לא ממש, לא.‬
‫למה הוא תקוע ברגשות שלו עכשיו? - אני לא יודע.‬
‫רוצה לדבר על זה? - אני לא יודע איך.‬
‫ניל. זה בגלל סופיה?‬
‫אני...‬
‫חבר'ה, קדימה. בואו. קדימה.‬
‫כן.‬
‫פשוט תתחיל, גבר. מה קורה?‬
‫הרגע גיליתי שאבא שלי הוא לא אבא שלי.‬
‫גילית מה? - במובן המטפורי?‬
‫על מה אתה מדבר? - מה זה אומר?‬
‫ההורים שלי שיקרו לי כל חיי.‬
‫אבא שלי הוא לא אבא שלי. זה קייטסבי.‬
‫די, אל תעבוד עלינו. - קייטסבי שואו?‬
‫אני לגמרי רציני, ואייט.‬
‫קייטסבי היה החבר של אימא שלי בתיכון. הוא הכניס אותה להריון.‬
‫הוא האבא הביולוגי שלי.‬
‫אלוהים אדירים. - מצטער, אחי.‬
‫רגע, הוא יודע?‬
‫אני לא יודע, הוא אמר שהוא לא ידע, אבל הכול פשוט מוזר.‬
‫אני ממש מצטער, בן אדם.‬
‫בגלל זה לא הלכת לקחת את סופיה לצ'אפל היל?‬
‫היא עצבנית?‬
‫היא לא תהיה, אחרי שתספר לה מה קרה.‬
‫אוקיי, רק רגע.‬
‫אז אימא שלך היא האימא האמיתית שלך?‬
‫כן, אימא שלי היא האימא האמיתית שלי.‬
‫אתה בטוח? - אני בטוח.‬
‫פיט, אתה יודע מה?‬
‫צ'רלי, לא נעים לי לחזור לענייננו,‬
‫אבל באמת נראה שאתה מתמודד עם משהו רציני עכשיו.‬
‫שנבטל את ההופעה?‬
‫כן, אחי. כלומר...‬
‫אולי זה לא הרעיון הכי טוב לתת את ההופעה הזאת אם אתה... ככה.‬
‫יודעים מה הדבר היחיד שיהפוך את היום הזה לגרוע יותר?‬
‫מה?‬
‫אם לא נופיע.‬
‫בסדר, אתם רוצים שאתקשר לאיזי?‬
‫היא אמרה לי להתקשר אליה בפעם הבאה שנופיע.‬
‫כן. - כן, תתקשרי אליה.‬
‫בסדר. - צלצלי אליה.‬
‫אמנדה. דברי איתי, אחותי.‬
‫איזי, חדשות חשובות.‬
‫מנדי היא לא האימא האמיתית שלי.‬
‫אני חושב... אני חושב שידעתי את זה.‬
‫טוב, אז מה קורה? היא באה?‬
‫כן. היא לא רק באה. היא גם מביאה את לורנס ואת ג'רמי.‬
‫חברים שלה? - לא הפאקינג החברים שלה, ניל.‬
‫מה? - אוקיי? אלה הבוסים שלה.‬
‫לורנס מקגיל, מנכ"ל "גלקסי", בסדר?‬
‫וג'רמי הוא ראש "אמנים ורפרטואר".‬
‫אמנדה, מה? - קדימה!‬
‫אנחנו מסודרים. - אני טובה או שאני טובה?‬
‫תפסיקו עם הכיפאקים. די. חבר'ה, תפסיקו. די. מספיק.‬
‫מה?‬
‫אתם קולטים כמה זה רציני? - כן, אנחנו מבינים.‬
‫לא, אני חושב שלא.‬
‫זה הדבר הראשון שקרה לנו שאולי לא יקרה פעמיים.‬
‫אם נפשל פה, אולי לא נקבל עוד הזדמנות.‬
‫אנחנו צריכים לעבוד, לא לחגוג.‬
‫הוא צודק.‬
‫- צ'אפל היל -‬
‫הרגליים שלי כואבות, ואפילו לא עלינו במדרגות.‬
‫אזמין אותך לצוהריים אחר כך. בסדר? - אלוהים, לא.‬
‫שמאלה. יש לי הרגשה טובה לגבי זה. - טוב, אז שמאל.‬
‫מצאתי.‬
‫יש. 203.‬
‫היי. אני חושבת שאני השותפה שלך.‬
‫שלום. אני רייצ'ל, את בטח סופיה.‬
‫כן. אלוהים, כל כך נחמד לפגוש אותך.‬
‫אהבתי. חיבוק גדול.‬
‫טוב, זה נמשך.‬
‫זאת חברה שלי בנדר. היא עוזרת לי לעבור.‬
‫היי.‬
‫ידעת שלאימא של אוגוסטין הקדוש קראו סופיה?‬
‫כן, אני יודעת. קראתי את זה באיזה מקום.‬
‫אתן תסתדרו מצוין.‬
‫איפה כל הדברים שלך?‬
‫לא הבאתי שום דבר כמעט.‬
‫רציתי לבדוק אם אוכל לשאול ממך סדינים.‬
‫כן, בטח. אני חושבת שהבאתי שני סטים.‬
‫זה מדהים. איזו ברכה.‬
‫הנה, את יכולה לקבל... - את אלה כאן?‬
‫רגע, באלה התכוונתי להשתמש. לא, זה...‬
‫ואפשר לשאול כמה מגבות? - זה בסדר גמור, כן.‬
‫אני לא רוצה לחטט, או, את יודעת,‬
‫להתערב בעניינים האישיים שלך,‬
‫ובלי שום שיפוט, כמובן,‬
‫אבל לא הבאת סדינים לקולג'?‬
‫לא הבאתי שום דבר. רק ספרים, הבובות שלי.‬
‫פלאפי, קאפקייק, פינקי ומילרד פילמור.‬
‫מילרד פילמור?‬
‫מה הסיפור שם?‬
‫הוא היה הנשיא ה-13 של ארה"ב.‬
‫לא, אני מתכוונת לדברים שלך.‬
‫ההורים שלי לא יודעים שאני כאן. הם לא יסכימו.‬
‫הם לא יסכימו שתלמדי בקולג'?‬
‫לא בקולג' הזה. הוא גשמי מדי בעיניהם.‬
‫אבל בקיץ הזה קיבלתי עצמאות מהם.‬
‫וואו.‬
‫עצמאות? טוב, אז כל הדברים שלי הם שלך.‬
‫את אוהבת מחזות זמר? - כן. בכנות, אני...‬
‫"יש עוד מלאך בגן עדן‬
‫"יש עוד כוכב בשמים‬
‫"יוסף, לעולם לא נשכח אותך‬
‫"זה קשה, אבל אנחנו נסתדר"‬
‫תודה, תודה רבה שחלקת איתנו.‬
‫זה החוג הראשי שלך? מחזות זמר? - לא. אני אלמד פיזיקה.‬
‫וואו.‬
‫תבואי להסתכל על זה איתי? - כן.‬
‫אנחנו נהיה כאן.‬
‫נחמד מאוד להכיר, רייצ'ל. אני מתרגשת ל... ביי.‬
‫אלוהים אדירים. - שאני אמות.‬
‫אחותי, מה זה היה?‬
‫אני מאוהבת. - אסור לך לעזוב אותי.‬
‫אני לא עוזבת. אישאר. - את חייבת לגור פה עכשיו.‬
‫תשכחי מצילום. תשכחי מהלהקה.‬
‫אלוהים... - שאני אמות.‬
‫אמנדה שלחה לי הודעה שצ'רלי יופיע בצ'אפל היל מחר.‬
‫רגע, צ'רלי יהיה כאן?‬
‫את לא יכולה לברוח ממנו.‬
‫מי זה צ'רלי?‬
‫מצטער, דוק.‬
‫ברגע שאמרת שזה לא סרטן, די הפסקתי להקשיב.‬
‫ריאות צבעים?‬
‫אוקיי...‬
‫אוקיי, אז זה נורא כמו סרטן?‬
‫אז בעיקרון אתה אומר לי שאני אלרגי לצבע.‬
‫אז איך אני אמור לנהל את עסק הצביעה שלי?‬
‫כן. לא, אני מבין.‬
‫אחכה לשמוע מהמשרד שלך.‬
‫כן, כמובן.‬
‫אבא.‬
‫אבא, אתה בסדר? השיעול נשמע נורא.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫יש לי חדשות. - חכה רגע.‬
‫לפני שתספר לי, לא תאמין לזה.‬
‫"המתרוצצים" קיבלו הופעה ב"קיל דוויל".‬
‫אתה רציני? - כן.‬
‫אני לא עובד עליך. מחר בערב.‬
‫לעזאזל. זה מדהים. - כן.‬
‫זה מדהים. - בדיוק כמוך בזמנו, גבר.‬
‫אז מה החדשות שלך?‬
‫אין חדשות. פשוט קיבלנו עבודה, אתה יודע?‬
‫לשדרג את הצבע בדירות האייר-בי-אנד בי בקרוליינה פלייס.‬
‫כן, בסדר. לא יזיק לי עוד כסף.‬
‫דיברת כמו קרוסבי אמיתי.‬
‫בסדר.‬
‫היי, יו. רבותיי.‬
‫צאו החוצה. זוזו.‬
‫שיט. פאק. רגע. סליחה.‬
‫צאו לכאן. קדימה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫קדימה. בואו תראו. - לא נכון, גבר.‬
‫מה? - לא.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה קרון הסוסים שגנבנו מספיידר?‬
‫צבעתי אותו בעצמי. - אתה עשית את זה?‬
‫זה נראה כמו מכונית צעצוע שהייתה לי פעם.‬
‫זה היה המודל שלי.‬
‫השחורה עם הגלגלים האדומים? - השחורה, כן.‬
‫פאק, כן! - פיט, אני חייב לומר, זה מיוחד.‬
‫רגע. יש לי עוד הפתעה אחת בשבילכם.‬
‫עוד הפתעה? - כמה זמן זה לקח?‬
‫מרצ'נדייז.‬
‫לא נכון. - לגמרי.‬
‫זה מה שסבא שלי לובש כשהוא יוצא להליכה.‬
‫מגן זיעה. שום להקה אחרת לא משתמשת בדברים האלה, טוב?‬
‫זה נכון. - "המתרוצצים" לא הולכים אחרי ההמון.‬
‫וגם ההמון לא ילך אחרינו.‬
‫תגידו "המתרוצצים, פות'רמאקרים"!‬
‫המתרוצצים, פות'רמאקרים!‬
‫אני מקווה שתהיה ארוחה בטיסה. אני מת ברעב.‬
‫תודה.‬
‫היי, לורנס. היי, מצאתי את המלון הזה, מלון בי.‬
‫אני חושבת שהוא סביר. ארוחת בוקר חינם.‬
‫אני אחזור בטיסה הלילה. לא אישאר לישון בצפון קרוליינה.‬
‫אתה לא ישן בצפון קרוליינה?‬
‫לא. אז לבחורים שלך יש שעה לשכנע אותי.‬
‫אתה חושב שסופיה תבוא? - אני לא יודע, אני מקווה.‬
‫- צ'אפל היל -‬
‫שמעתם פעם את הביטוי, "קח בעלות על השאיפה שלך"?‬
‫כן, אבל אף פעם לא הבנתי מה זה אומר.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אני מרגיש שאני מבין עכשיו.‬
‫הכוונה היא לא להתנצל על זה שאתה רוצה להיות כוכב רוק.‬
‫פאקינג כוכב רוק. - בדיוק. פאקינג אליל רוק.‬
‫זה לא לשקר ולהודות שאתה רוצה את זה מאוד.‬
‫בדיוק, להודות בזה.‬
‫זה כל כך מפחיד, כי...‬
‫אם אתה אומר שאתה רוצה ואז נכשל...‬
‫כן. - אז כולם ידעו.‬
‫אין כיסוי תחת.‬
‫אתה יודע, יש שם קיר של תצלומים של כל להקה שהופיעה שם.‬
‫מה אתם תעשו אם זה לא יצליח?‬
‫אין לי מושג מה אעשה.‬
‫אני?‬
‫אני בטח אצבע בתים, כמו אבא שלי.‬
‫בפרינסטון ביטלו את הקבלה שלי אחרי שנעצרנו,‬
‫אבל לא בא לי ללכת לשם בכל מקרה,‬
‫לא אחרי כל מה שעברנו.‬
‫אתם יודעים, אפילו עם כל הטירוף בחיים שלי עכשיו,‬
‫אני עדיין רוצה את זה. תמיד רציתי.‬
‫אנחנו חייבים לשכנע אותם שמגיע לנו להיות שם.‬
‫אז בואו ניקח בעלות, טוב? על השאיפה שלנו.‬
‫אני יודע שהלהקה החדשה מווילמינגטון מחממת.‬
‫אנשים מדברים עליהם.‬
‫מה? הזרוקים? המסתובבים? המתאוננים?‬
‫"המתרוצצים". - "המתרוצצים".‬
‫הם סתם. אין מה לכתוב עליהם.‬
‫פיבי נדלקה על נער שהוא אחד הזמרים שם, ומשם זה בא.‬
‫איזה הלם. נקווה שלא תפרק את הלהקה.‬
‫היא עושה בייביסיטר פה.‬
‫קדימה, בנות.‬
‫אם זוג מבוגר יגיע לשאול עליי, אלה ההורים שלי.‬
‫תגידו להם שלא שמעתם עליי.‬
‫רייצ'ל, את אחד האנשים הכי מעניינים שפגשתי.‬
‫סופיה?‬
‫לגבי צ'רלי, אני רק רוצה לוודא שאני מבינה משהו.‬
‫הנער הזה הכריז על אהבתו לך‬
‫שוב ושוב לאורך כעשר שנים.‬
‫אבל את נזהרת ממנו,‬
‫כי את חושבת שהוא פרפר ובנות אחרות אוהבות אותו.‬
‫צ'רלי...‬
‫ואת לא מוכנה להסתכן בזוגיות שבה את עלולה להיפגע,‬
‫כי הלב שלך כל כך מרוסק מהמוות של אימא שלך,‬
‫ולכן את בוחרת בנים בטוחים, אבל הם לא מדברים ללב שלך.‬
‫לכן את חייבת להשלים עם האומללות או להסתכן בפגיעה.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אמרת שמעולם לא היה לך חבר.‬
‫לא היה לי.‬
‫אבל אני מעולה בפיזיקה, והיא מסבירה את רוב הדברים.‬
‫טוב, מה את חושבת שהיא צריכה לעשות, רייץ'?‬
‫היא צריכה ללכת להופעה של צ'רלי או לא?‬
‫טוב, אשאל אותך כך. למה שלא תלכי?‬
‫כי היא פוחדת מהרגשות שלה. - בדיוק. זה העניין?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי. - זה בסדר שאני אלך?‬
‫למה לא נלך כולנו?‬
‫אני לא יכול לעשות את זה. - בעצם...‬
‫שיט. - למה אתם לא מבינים רמזים?‬
‫על מה את מדברת? - לעולם לא תגנבו לי את "קיטי הוק".‬
‫לא באנו לכאן בשביל "קיטי הוק".‬
‫מה? באתם בשביל מופע החימום?‬
‫באמת?‬
‫טוב, מצפה לכם תענוג.‬
‫הפעם האחרונה שראיתי אותם הייתה בחתונה,‬
‫והבסיסט היה מחורפן מכדורים על הבמה, אז...‬
‫שמעתי שהם לא רעים. - לא מעניין אותי. תעשה מה שאתה רוצה.‬
‫רק תרחיק את הידיים המזורגגות שלך מהלהקות המזורגגות שלי.‬
‫בסדר. - שמוק.‬
‫אוהב אותך.‬
‫היא פשוט האישה הכי מצליחה והכי מרושעת בתעשייה.‬
‫היא החתימה חצי מהלהקות האהובות עליי.‬
‫טוב, השיא שלה מאחוריה.‬
‫ראית את הפנים שלה? - אמנדה. היי.‬
‫הגעת. גם אותך. - טוב לראות אותך.‬
‫מה שלומך? - אני בסדר. כן.‬
‫איך הלהקה? הם מוכנים? - לגמרי, כן.‬
‫הבחור שם, טוני, אמר שכל הכרטיסים נמכרו.‬
‫ולא בגלל "קיטי הוק". - התור היה ענק.‬
‫ראיתם את דני מייס בבר? - עזוב.‬
‫אנחנו עומדים להדהים אותה. - נכון מאוד.‬
‫חבר'ה, היי. תראו את מי מצאתי.‬
‫היי. - מה קורה?‬
‫היי. - היי.‬
‫היי, חבר'ה. היי, "המתרוצצים". איך אנחנו מרגישים?‬
‫אני מרגיש נהדר. - מתוח.‬
‫לא רע. - לא רע, קצת מתח? בסדר?‬
‫לפני שתעלו, רק עצה קטנה, טוב?‬
‫ללורנס יש קטע כזה. הוא שונא שלהקות מדברות הרבה.‬
‫את מתכוונת בין שירים? - בין, לפני, אחרי.‬
‫בלי הרבה דיבורים. רק שירים. - ואם אקיא על הבמה?‬
‫גם אני בלחץ. נקיא ביחד.‬
‫למה את לחוצה? - שכנעתי את הבוסים לראות אתכם.‬
‫אז אם תחרבנו במיטה וכו', הלך עליי.‬
‫אבל זה לא יקרה, נכון? - לא.‬
‫לא. - בלי לחרבן במיטה.‬
‫אין מיטות עם חרא. - מעולה. סדינים נקיים.‬
‫בואי איתי להתחכך עם אנשים. - טוב.‬
‫בהצלחה, חבר'ה.‬
‫בעצם, אני יכול להתחכך גם. אני מתחכך מצוין, אז...‬
‫בעצם, כדאי שתישאר כאן, כי הלהקה אולי תצטרך אותך.‬
‫כמובן. ענייני ניהול.‬
‫כן, ניהול. ביי. - להתראות.‬
‫היי, לורנס.‬
‫אני חושב שרוב הקהל בא ל"המתרוצצים".‬
‫כדאי שהם יהיו טובים. - אני מקווה שזה טוב. כן.‬
‫מספרים עליכם שאתם סופר מוכשרים,‬
‫אבל אוהבים לעשות בלגן ולקלקל.‬
‫זה יקרה הלילה? - לא, אדוני. הכול מאורגן.‬
‫אנחנו מסודרים. - יופי. תישארו ככה.‬
‫איך ההרגשה, טוש?‬
‫אין לי רוק.‬
‫שמעתי שלורנס מקגיל בקהל הלילה.‬
‫תודה. כן, תזכורת מועילה.‬
‫טוב, היי.‬
‫אם אתה צריך לדמיין אותי עירומה...‬
‫זה בסדר.‬
‫אני...‬
‫לך תראה להם, טוב? ותמצא אותי אחר כך.‬
‫בסדר.‬
‫אני אציג אתכם. - תודה.‬
‫בסדר, כולם. אני מקווה שאתם נהנים.‬
‫היי, אמנדה. - הגעת.‬
‫הפרצופים החדשים שתכף יעלו לבמה‬
‫הגיעו כל הדרך מווילמינגטון היפה שבצפון קרוליינה.‬
‫ומישהו אמר שהם סתם ואין מה לכתוב עליהם,‬
‫אבל אל תאמינו לזה.‬
‫תתכוננו לכתוב לאימא ולאבא על החבר'ה האלה,‬
‫שמופיעים בפעם הראשונה כאן, ב"קיל דוויל בולרום".‬
‫"המתרוצצים"!‬
‫יש!‬
‫חבר'ה, תתקבצו.‬
‫תקשיבו, זאת עוד הופעה, טוב? תשכחו ממנהלי חברת התקליטים.‬
‫בואו נקרע את הבמה. - כן, חבר'ה.‬
‫אני אוהב אתכם. - תשכחו את כל הדאגות.‬
‫כן, אדוני. - אוי, אני עומד להקיא.‬
‫יש לכם 30 שניות. - ואייט, אתה בסדר?‬
‫היי, קטן עליך, בז!‬
‫קדימה! בוא נתחיל!‬
‫זה צ'רלי קופר?‬
‫לא, אבל זה סימן שהוא כאן.‬
‫בסדר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קדימה!‬
‫אתה בסדר? - כן.‬
‫"קיל דוויל בולרום", איך אנחנו מרגישים הערב?‬
‫אנחנו "המתרוצצים" ואנחנו מתרגשים להופיע ב"קיל דוויל בולרום".‬
‫אני לא אשקר.‬
‫זה היה אחד הימים הכי מוזרים בחיי.‬
‫באסה, גבר.‬
‫כן, גם לי.‬
‫ואני לא אפרט.‬
‫אז בואו פשוט נעשה מוזיקה, טוב?‬
‫"למה אני תמיד מתחבא?‬
‫"אני אפילו לא רוצה להתמסטל היום‬
‫"אנחנו בורחים מהכול במעגלים‬
‫"את עוטפת אותי כמו צלופן‬
‫"רץ מהדלת עם הידיים בכיסים‬
‫"הלוואי שהייתי חושב על זה עד הסוף‬
‫"בכל פעם שאני מתקשר אלייך אני חוטף בחילה‬
‫"את מכניסה אותי למצב רוח רע‬
‫"מחייך, חושף שיניים זה נעשה מתיש‬
‫"לוקח את זה לצד החיובי דולף כמו ברז מקולקל‬
‫"אני אפילו לא יודע אני אפילו לא יודע למה‬
‫"למה אני תמיד מתחבא?‬
‫"אני אפילו לא רוצה להתמסטל היום‬
‫"אנחנו בורחים מהכול במעגלים‬
‫"את עוטפת אותי כמו צלופן‬
‫"אני תוהה למה אני בכלל טורח‬
‫"לא ידעתי‬
‫"לא היה לי מושג‬
‫"אני לא יכול לחכות עוד הרבה זמן‬
‫"אני מחליק מתחתייך‬
‫"תמיד מתחתייך‬
‫"למה אני תמיד מתחבא?‬
‫"אני אפילו לא רוצה להתמסטל היום‬
‫"אנחנו בורחים מהכול במעגלים‬
‫"את עוטפת אותי כמו צלופן‬
‫"אני לא מגיב, אני מבודד‬
‫"אני חושב שאולי איחנק‬
‫"כל הבעיות שאנחנו יוצרים‬
‫"את עוטפת אותי כמו צלופן"‬
‫כן!‬
‫כן, טוב, זה לא רע.‬
‫בסדר, את השיר הבא‬
‫כתבתי עם חברה מיוחדת מאוד שנמצאת כאן הערב,‬
‫והיא מעולם לא שמעה את השיר עד סופו, אז...‬
‫זה בשבילה.‬
‫סופיה.‬
‫"מעולם לא ידעתי‬
‫"שאנחנו יכולים להשליך את השירים העצובים שלנו‬
‫"אנחנו כותבים אותם כל כך הרבה זמן‬
‫"לכן אני אוכיח‬
‫"שיש טיעון בעד התאהבות‬
‫"גם כשאי אפשר ללכת עד הסוף‬
‫"צמד צבועים‬
‫"רק אף אחד לא אומר את זה"‬
‫כן!‬
‫"מזייפים רגשות‬
‫"כל כך מטעים‬
‫"שאת אפילו‬
‫"למה אנחנו מעמידים פנים? את תמיד מהססת‬
‫"מעולם לא ידעתי‬
‫"אנחנו יכולים להשליך את השירים העצובים שלנו‬
‫"אנחנו כותבים אותם כל כך הרבה זמן‬
‫"לכן אני אוכיח‬
‫"שיש טיעון בעד התאה..."‬
‫היי, עשיתי טעות. אני רוצה ללכת.‬
‫את בסדר? - כן.‬
‫את יכולה לדאוג שרייצ'ל תחזור למעונות?‬
‫בטוחה? זה השיר השני. - אני בטוחה.‬
‫את רוצה שאני אבוא? - לא.‬
‫בסדר.‬
‫"רק אף אחד לא אומר את זה‬
‫"צמד צבועים"‬
‫יש לך מזל. אני חושב שהם נהדרים.‬
‫צ'רלי, מה אתה עושה? - נגנו את השיר הבא בלעדיי. טוב?‬
‫מה? צ'רלי... - קדימה.‬
‫אתה שר את השיר הבא!‬
‫צ'רלי. - חכי. היי.‬
‫סופיה, חכי.‬
‫צ'רלי, לעזאזל! - מה נסגר?‬
‫רגע. לאן הוא הולך? איז.‬
‫מה זה היה? אני מבזבז את הזמן שלי פה.‬
‫אני לא מאמין שהוא שוב עושה את זה, אחי.‬
‫סליחה. אני מצטער מאוד. היי, סופיה, חכי.‬
‫חכי. רק רגע. תני לי לדבר שנייה.‬
‫תני לי דקה. - מה אתה עושה?‬
‫מה נסגר? - בואו נמשיך. תמשיכו.‬
‫בואו נבצע את "זה אבוד". - מה?‬
‫נעשה את "זה אבוד". - תתחיל לספור. תתחיל.‬
‫זה שיר על פיינטבול.‬
‫אתה באמצע הופעה. - לא אכפת לי.‬
‫לא אכפת לי. - תחזור להופעה שלך.‬
‫אני לא אעשה את זה. כל זה לא חשוב בלעדייך, טוב?‬
‫אתה בסדר? - בסדר גמור.‬
‫בבקשה, כל מה שאתה רוצה נמצא שם, אז אתה מוכן לחזור?‬
‫לא אכפת לי מה יקרה הערב אם את תצאי מחיי.‬
‫אז אפשר לדבר רגע? - איפה היית אתמול?‬
‫למה לא באת לאסוף אותי? - היה לי עניין משפחתי.‬
‫זה היה רציני מאוד, ורציתי להיות שם בשבילך, סופיה...‬
‫אתה לא מבין שהייתי צריכה להתמודד עם התירוץ הזה כל חיי?‬
‫אני צריכה אדם שאני יכולה לסמוך עליו. - את יכולה.‬
‫אדם שמגיע גם כשיש עניינים,‬
‫כי למדתי שבחיים תמיד יקרה משהו,‬
‫ואני עדיין צריכה... - אבא שלי לא אבא שלי, טוב?‬
‫מה?‬
‫האבא הביולוגי שלי הוא קייטסבי פאקינג שואו.‬
‫ההורים שלי שיקרו לי כל החיים שלי.‬
‫אלוהים...‬
‫צ'רלי, אני כל כך... אתה...‬
‫וזה חרפן אותי לגמרי. - כן.‬
‫ולא שמתי לב לזמן. - לא.‬
‫תפסיק. לא צריך להסביר. - רציתי לבוא.‬
‫זה בסדר. - רציתי להיות איתך.‬
‫תפסיק. זה בסדר. - אני אוהב אותך.‬
‫בסדר.‬
‫תרגיע. היו לך כמה ימים פסיכיים לגמרי.‬
‫אם תגידי לי שאת לא מרגישה כמוני, אני אצא מחייך לתמיד.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫את לא יכולה מה? לעשות את זה?‬
‫לא יכולה לומר שאני לא אוהבת אותך.‬
‫אוקיי. - אוקיי.‬
‫תקשיב לי. היטב. - אני מקשיב. אני כאן.‬
‫הלהקה שלך על הבמה. - כן.‬
‫הלהקה שאתה אוהב יותר מכל דבר בעולם.‬
‫אני אוהב אותך. - בסדר. הלהקה שאתה גם אוהב.‬
‫ואם תהרוס את זה כי נשאת לי פה נאומים,‬
‫אני אסחב את זה איתי עד סוף חיי.‬
‫ובסוף אתה תנטור לי טינה. אז אתה צריך לחזור לבמה, טוב?‬
‫בסדר. - לך ותעשה מה שאתה עושה הכי טוב. לך.‬
‫בואי איתי. בבקשה. - בסדר.‬
‫כן?‬
‫בסדר. מהר. - כן?‬
‫קדימה. אסור לך להרוס את זה. - טוב.‬
‫"מותק, זה אבוד‬
‫"הכול נגמר‬
‫"זה אבוד, מותק כן‬
‫"לא נשאר שום דבר עכשיו"‬
‫תודה.‬
‫קדימה, חבר'ה.‬
‫אין לנו עוד שירים בלעדיו.‬
‫איפה צ'רלי? - הוא בא.‬
‫אני כאן. - איפה היית, לעזאזל?‬
‫חבר'ה, מצטער. קדימה.‬
‫תודה לאל. - שיר חדש, שיר חדש, שיר חדש.‬
‫סליחה שעזבתי לרגע. חזרתי עכשיו.‬
‫רוצים לשמוע שיר חדש? - כן!‬
‫את בסדר? - אנחנו בסדר.‬
‫כן, בסדר. יופי. - קדימה, צ'רלי!‬
‫"החברים שלי משאירים אותי באבק‬
‫"הם לא ידעו כמה זה חשוב לי‬
‫"אימא שלי אומרת שאני נראה רע‬
‫"היא לא יודעת מה נכון או לא נכון רע בשבילי‬
‫"בקרוב הילדים ילכו לדרכם‬
‫"ישכחו את המילים לכל השיר שלנו‬
‫"רק שם שממשיך לחיות בפנים‬
‫"מחשבה שלא מגיעה לעלות השחר‬
‫"אולי בעוד שנים רבות‬
‫"תשמעו את הנהמה מהדרום‬
‫"כמה ילדים מקרוליינה‬
‫"שירים שעבר זמנם יחזרו"‬
‫קדימה!‬
‫"אם את לא רוצה להישאר בחוץ הלילה‬
‫"את יודעת שאסע הביתה איתך‬
‫"סלידה גוברת לאורות מרכז העיר‬
‫"גם אני מתחיל להרגיש את זה‬
‫"ואני אישאר איתך בכל השינויים בכל יום‬
‫"גם כשהשכבות שלך יתקלפו‬
‫"כי איתך הלב שלי דוהר אולי‬
‫"ככה אני אמור להרגיש‬
‫"איתך‬
‫"הכול בסדר‬
‫"איתך‬
‫"בר ריק הוא ערב מושלם‬
‫"ואני רוצה בחזרה‬
‫"את מה שכבר יש לי‬
‫"איתך‬
‫"טוב להיות בחיים"‬
‫קדימה!‬
‫"החברים שלי משאירים אותי באבק‬
‫"כי הם לא ידעו כמה זה חשוב לי‬
‫"הם לא יודעים‬
‫"אימא שלי אומרת שאני נראה רע‬
‫"אני נראה רע‬
‫"אבל הם לא יודעים מה נכון או לא נכון בשבילי‬
‫"היא לא יודעת כן, היא לא יודעת‬
‫"אם את לא רוצה להישאר בחוץ הערב‬
‫"אם את לא רוצה להישאר בחוץ‬
‫"את יודעת שאסע הביתה איתך‬
‫"יודעת שאסע הביתה איתך‬
‫"הכול בסדר‬
‫"איתך‬
‫"בר ריק הוא הערב המושלם"‬
‫אני לא שמה זין.‬
‫"ואני רוצה בחזרה‬
‫"את מה שכבר יש לי‬
‫"איתך‬
‫"טוב להיות בחיים"‬
‫תודה. "קיטי הוק" עכשיו. תישארו.‬
‫אני רוצה שתאמרי לפיבי תודה על זה שנדלקה על הבחור הזה.‬
‫סתום את הפה.‬
‫"מתרוצצים"! "מתרוצצים"!‬
‫קדימה!‬
‫זה היה נהדר.‬
‫אלוהים, הם כל כך טובים.‬
‫יש!‬
‫קדימה!‬
‫ההופעה הכי טובה, בטוח. - קדימה!‬
‫קדימה! - קדימה, חברים!‬
‫תראו מי זאת.‬
‫כל הכבוד, חבר'ה. מצוין. מצוין.‬
‫לורנס וג'רמי איתי. זה בסדר שאביא אותם?‬
‫ברור. רגע. את יודעת מה הם יאמרו?‬
‫לא, אבל...‬
‫היא נראית אופטימית.‬
‫רבותיי.‬
‫אני לורנס. תודה שאתם מקדישים זמן לפגוש אותי. אכפת לכם שאני אשב?‬
‫בבקשה. בהחלט.‬
‫יש לי טיסה עוד מעט,‬
‫אבל רציתי לפגוש אתכם פנים אל פנים לפני שאעזוב.‬
‫רצינו לומר שזה כבוד שבאת לכאן כדי לראות את ההופעה שלנו...‬
‫יש לי כמה דברים לומר. קודם כול, "גלקסי" לא תציע לכם חוזה.‬
‫מה?‬
‫בכל הכבוד, מר מקגיל. היינו מעולים הערב.‬
‫זה עוד לא מספיק טוב.‬
‫זאת התשובה הקצרה.‬
‫אתם מוזיקאים טובים, תמלילנים סבירים,‬
‫אבל אתם עוד לא כוכבי רוק.‬
‫והתרגיל הזה שעשית, זה שברחת מהבמה ככה.‬
‫תבין, שטויות כאלה...‬
‫אני יודע שזה היה טיפשי, ואני מתנצל.‬
‫אבל היה לי עניין אישי פסיכי...‬
‫אתה מבין, מקצוען שם בצד עניינים אישיים פסיכיים.‬
‫תנסה לראות את זה מנקודת המבט שלי.‬
‫אם הייתי הולך‬
‫וזורק מיליון דולר לכל להקת מתבגרים שיכולה למלא מועדון,‬
‫הייתי פושט רגל. - מר מקגיל, אנחנו יותר מזה.‬
‫אני יודע שראית את זה.‬
‫כן, מה עם התגובה של הקהל?‬
‫אני לא אשקר. יש בכם משהו.‬
‫וזאת כאן, היא אמרה את זה.‬
‫אני חייב לחזור לניו יורק. אני מאחל לכם הצלחה, כן?‬
‫תודה, אדוני. - עבודה טובה.‬
‫תודה שבאת. - כן.‬
‫תודה שבאת לשמוע אותנו. - כן, כמובן.‬
‫עבודה טובה.‬
‫אני יודעת שאתם מאוכזבים. אני מצטערת.‬
‫אני אהיה בקשר, טוב?‬
‫סליחה שחרבנו במיטה.‬
‫שיט!‬
‫היי, אמנדה, אני חייבת ללכת.‬
‫חשבתי שאת נשארת. - סליחה. מצטערת, אמנדה.‬
‫חבל מאוד. איזי, בואי נלך. - כן, אני יודע.‬
‫היי. - היי.‬
‫שמעתי. באסה, גבר.‬
‫כן. לא טוב כמו שקיווינו. - כן.‬
‫אנחנו נוסעות לווילמינגטון.‬
‫אני יכולה לתת לך טרמפ. לעודד אותך אולי.‬
‫זה ממש יפה מצידך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אתה לא יכול כי אתה לא רוצה או...‬
‫אני מעריך את זה שהשגת לנו את ההופעה הזאת.‬
‫בא לי להקיא מהנימוס הזה.‬
‫אתה תשתעמם מזה.‬
‫תתקשר אליי כשזה יקרה.‬
‫את יודעת מה?‬
‫לא נראה לי שזה יקרה.‬
‫שמישהו יביא את ניל. קדימה.‬
‫לא, הוא נוסע עם פיבי באוטובוס בית הבושת הסקסי שלה.‬
‫הוא לא בא. - את רצינית?‬
‫בלי רחמים, גבר. זאת אשמתי. התאהבתי בפרצוף יפה. הכול טוב.‬
‫יש מקום בקדילאק אם את צריכה טרמפ.‬
‫לא, זה בסדר. - היי, רותי.‬
‫יש סיכוי שתיתני לי טרמפ?‬
‫אתה לא נוסע איתנו? - לא. נתראה בווילמינגטון, גבר.‬
‫היי. - היי.‬
‫אז...‬
‫לגבי הטרמפ...‬
‫אבל תצטרך לשלם על הדלק ולקנות לי סינבון.‬
‫כן, אני יכול. כן.‬
‫בסדר. - בסדר.‬
‫כשאנחנו נכנסים לסוף השבוע...‬
‫...החבורה יוצאת. אן-סי סטייט בשוונג עכשיו...‬
‫אני לא יכול לשמוע את השיר הזה עכשיו. - חכה.‬
‫זה שיר טוב. אל תחליף.‬
‫אתם רציניים? - האמת שכן.‬
‫הוא משמעותי. - הוא עמוק, הוא מרגש.‬
‫קצת כבד עכשיו. - המילים חזקות.‬
‫פשוט תקשיב.‬
‫"כל צעד שאני צועד‬
‫"כל תנועה שאני עושה‬
‫"מרגיש אבוד בלי כיוון‬
‫"האמונה שלי התערערה‬
‫"אבל אני...‬
‫"אני חייב להמשיך לנסות‬
‫"חייב להישאר עם ראש מורם‬
‫"תמיד יהיה עוד הר‬
‫"אני תמיד ארצה להזיז אותו‬
‫"תמיד יהיה מאבק קשה‬
‫"לפעמים אני אצטרך להפסיד‬
‫"לא חשוב כמה מהר אגיע לשם‬
‫"לא חשוב מה מחכה בצד השני‬
‫"העיקר הוא הטיפוס"‬
‫חבר'ה, זה הקרון שלנו?‬
‫זה הקרון שלנו. - שיט, צ'רלי!‬
‫מה... - הבייבי שלי!‬
‫צ'רלי, טנדר בא!‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫זה אמיתי?‬
‫מה נסגר?‬
‫פאק.‬
‫זה כל הציוד שלנו, גבר.‬
‫פאק!‬
‫לעזאזל איתך, צ'רלי.‬
‫אמרת שהכול יסתדר.‬
‫רגע. לא התכוונתי שכל זה יקרה.‬
‫ועכשיו אנחנו עומדים בכביש.‬
‫כל הציוד שלנו נהרס. בשביל זה ויתרתי על הקולג'?‬
‫אתה הכי גרוע! - טופר, תירגע, בן אדם.‬
‫טופר, תרגיע.‬
‫עשית את זה שוב, צ'רלי.‬
‫עשית את זה שוב, גבר.‬
‫דפקת אותנו.‬
‫זה בדיוק מה שקרה ביריד.‬
‫אלא שהפעם זה היה ממש חשוב,‬
‫ואתה הרסת את זה לכולנו.‬
‫היי, תרגיע. אתה רציני? תפסיק. - מה?‬
‫לכולנו קשה עכשיו. במיוחד לצ'רלי. זוכר את אבא שלו?‬
‫מה עם אבא שלי?‬
‫אבא שלי אומר לי שאני אידיוט גמור‬
‫כי האמנתי בכלל בלהקה המחורבנת הזאת!‬
‫הוא באמת אמר את זה?‬
‫ממש כל הזמן, ואייט.‬
‫הקשבת לו? - זאת לא הנקודה, צ'רלי!‬
‫פאק!‬
‫לעזאזל!‬
‫זה הסוף. אנחנו גמורים.‬
‫אל תאמר את זה, בז. - בלי להעליב, בן אדם.‬
‫אבל אתה לא יודע מתי הזמן להרים ידיים!‬
‫ניסינו, צ'רלי. נתנו הכול, ניסינו להשיג חוזה. זה לא קרה.‬
‫ועכשיו הציוד שלנו הלך לעזאזל, אחי.‬
‫בז.‬
‫זין על זה.‬
‫אני מזמין גרירה.‬
‫הוא צודק, גבר.‬
‫זה נגמר.‬
‫טופר, אל תיתן לזה להשפיע עליך. בחייך.‬
‫אתה מתכוון פשוט לוותר, טוף?‬
‫אולי הם צודקים, גבר.‬
‫אתה מבין?‬
‫ניסינו.‬
‫דני מייס.‬
‫היית עם לורנס קודם.‬
‫לורנס וג'רמי. אני עובדת ב"גלקסי".‬
‫לא טסת איתם חזרה? - לא. החלטתי לישון פה.‬
‫בשביל מה? - אני רוצה לדבר על "המתרוצצים".‬
‫היי, גבר. החברה שלי יכולה לקבל... - ג'ין וטוניק, בבקשה. תודה.‬
‫תקשיבי, יש בערך 30 שניות‬
‫עד שאני אפול מהשרפרף, אז תתחילי לדבר.‬
‫טוב. תקשיבי, דני. אני מכירה אותך.‬
‫למדתי את הקריירה שלך. החתמת כמעט חצי מהלהקות שאני אוהבת.‬
‫דני, שתינו יודעות שאת יודעת כמה הלהקה הזאת טובה.‬
‫את חושבת שהם מעצבנים. המתופף הרגיז אותך.‬
‫המתופף שיחק בי. בזבז לי את הזמן.‬
‫אני לא אבזבז לך זמן. את דני מייס. את יודעת מה הם,‬
‫שיש להם כישרון ללכת עד הסוף.‬
‫יש להם מוסר עבודה, יש מראה מתאים.‬
‫פאק, כבר יש להם מספרים טובים.‬
‫הבוסים שלך יודעים שאת כאן? - לא. הם לא יודעים.‬
‫את מתפטרת מ"גלקסי"? - תלוי איך השיחה הזאת תתפתח.‬
‫כעת מעלים נוסעים לטיסה 672 לאשוויל, שער 17-בי.‬
‫לא מאמינה שלבשת את המעיל הזה. - לא מאמין שאת טסה לקולג'.‬
‫היי.‬
‫אני לא רוצה לעזוב בלי לדבר איתך על משהו בגלוי.‬
‫כן.‬
‫הבנתי שאני אוהבת בנות.‬
‫טוב, אני אניח שאת לא מתכוונת שאת פשוט נהנית מחברתן של בנות.‬
‫כן, אבל אני גם רוצה לעשות איתן סקס.‬
‫או עם אחת מהן, או עם כמה מהן.‬
‫משהו כזה. - זה מסביר כמה דברים.‬
‫אני חושבת שלא הייתי הוגנת כלפיך.‬
‫כל הזמן הזה יכולת להיות עם חברה ש...‬
‫רוצה לעשות איתי סקס?‬
‫טוב, משהו כזה, בין השאר.‬
‫בסדר. זה בגללי? זה משהו שאני עשיתי?‬
‫אם בכלל, דווקא עיכבת את זה. - עיכבתי?‬
‫כלומר, אתה בחור מדהים.‬
‫כנראה חשבתי שאם אהיה עם בחור כמוך,‬
‫אז משהו בי ישתנה. אני לא יודעת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫טיסה 842 לניוארק מתחילה להעלות נוסעים בשער 12.‬
‫טיסה 842 לניוארק, שער 12.‬
‫אני מניחה שכדאי שאני... - בסדר, כן.‬
‫את מחזיקה? - כן.‬
‫אמנדה.‬
‫לא משנה מה היה טיב הזוגיות שלנו, אני תמיד אוהב אותה,‬
‫כי היא נתנה לי אותך...‬
‫למשך שש שנים.‬
‫החברה הכי טובה שלי.‬
‫עזרת לי להבין מי אני.‬
‫עשית אותי אמיץ. - זה ממש מוזר.‬
‫כל הדברים האלה. - אפילו לא ידעתי מי אני.‬
‫כן, מסתבר שלא.‬
‫אני אתגעגע אלייך.‬
‫גם אני אליך. אתה נראה מטופש.‬
‫היי, טוף.‬
‫כן.‬
‫הלהקה שלכם הייתה טובה.‬
‫הייתה לנו תקופה טובה.‬
‫- השתתפה גם - סיפורה של להקה אמריקאית סרטה של רותי בנדר -‬
‫כשאת מתחילה ליצור סרט תיעודי, את אף פעם לא יודעת מה יקרה.‬
‫כן?‬
‫נדמה לך שאת יודעת,‬
‫כי הכותרת המקורית של הסרט שלי הייתה "שמוק אמריקאי".‬
‫תודה על זה.‬
‫אבל לאורך הדרך, הוא בהחלט השתנה.‬
‫כולנו השתנינו.‬
‫אז בלי להכביר מילים,‬
‫הנה "השתתפה גם: סיפורה של להקה אמריקאית"!‬
‫מה קורה כשחמישה בוגרי תיכון עם עתיד מפוקפק‬
‫מתאחדים ומקימים להקת רוק שלא מעניינת אף אחד?‬
‫אולי טופר צדק.‬
‫אולי הייתי חלילן מחורבן.‬
‫ברור שלא הובלתי אותנו למקום שאליו רצינו להגיע.‬
‫אבל כשישבתי שם וצפיתי בסרט של בנדר,‬
‫התבוננתי אל תוך העתיד וראיתי מה יהיה.‬
‫ראיתי את התסריט שהחיים יכתבו לנו.‬
‫- השתתפה גם: סיפורה של להקה אמריקאית סרטה של רותי בנדר -‬
‫טופר ימצא דרך לחזור לפרינסטון.‬
‫בחורים כמוהו תמיד מוצאים דרך.‬
‫בז ינגן באיזו להקה אחרת בניו יורק או יקים להקה משלו.‬
‫הוא יודע כמה הוא טוב.‬
‫כישרון כזה קשה לדכא לאורך זמן.‬
‫ניל ייקח על עצמו את העסק המשפחתי.‬
‫זה היה הדבר האחרון שהוא רצה לעשות, אבל אבא שלו נזקק לעזרתו.‬
‫אז לא הייתה לו ברירה בעצם.‬
‫הוא יהיה הצבע-גיטריסט הכי טוב בווילמינגטון.‬
‫לא ממש הצלחתי לראות את ואייט, וזה מוזר.‬
‫ניסיתי, אבל זה היה מעורפל.‬
‫ואייט מוכשר מאוד,‬
‫אבל יש בו הרבה אפלה שפועלת נגדו.‬
‫אני מתפלל שהוא יצליח לנצח.‬
‫אשר לי, צ'רלי קופר, אני אהיה הסולן שלא הצליח.‬
‫אין בזה שום דבר רומנטי.‬
‫המשפחה שלי הייתה איתי, וכולנו אהבנו זה את זה,‬
‫אבל גם אכזבנו זה את זה לא מעט.‬
‫לא ידעתי אם המצב יחזור לקדמותו.‬
‫לבסוף, ראיתי את סופיה. זה היה כל כך ברור.‬
‫היא הכירה בחור בקולג', ושניהם היו רופאים.‬
‫נולדו להם ילדים. היא חיה את החיים הכי טובים שהיא יכלה.‬
‫ואני דמיינתי לי רגע כזה.‬
‫היא יוצאת עם החברות שלה.‬
‫הן מתחילות לספר סיפורים על האקסים שלהן, והיא אומרת,‬
‫"בתיכון יצאתי עם בחור שהיה חבר בלהקה."‬
‫ואחת החברות שלה אומרת,‬
‫"כן, חייבים לצאת עם מישהו בלהקה."‬
‫ואני יכול לשמוע את כולן צוחקות.‬
‫אבל אני לא מזהה אם סופיה צוחקת.‬
‫חשבתי לעצמי, "אתה יודע מה?‬
‫"לפחות ניגנתי בחליל שלי. לפחות ניסיתי."‬
‫וזה יצר משהו. זה יצר את הקיץ המדהים הזה.‬
‫ואני חושב שאני תמיד אהיה גאה בזה.‬
‫סרט יפה, חבר'ה.‬
‫מה דעתכם לכתוב לו סוף חדש?‬
‫- משרד עו"ד טייטום ושות' -‬
‫טוב, מיס מייס... - אתה יכול לקרוא לי דני.‬
‫אני מעדיף מיס מייס, אם זה בסדר מצידך.‬
‫תראי, רואים בברור בחוזה הזה שאת בעצם דופקת את הלהקה בגדול.‬
‫אבל, לפי המחקר שעשיתי על מה שמקובל בתעשיית התקליטים,‬
‫זה נחשב לחוזה מקובל.‬
‫אתה בכלל עו"ד? - עבדתי אצלו זמן קצר. אני סומך עליו.‬
‫רצינו שהוא ייצג אותנו.‬
‫זה בהחלט חוזה הוגן. לא באנו לדפוק את הילדים האלה.‬
‫כן, אם את משווה את זה‬
‫להסכם קולוניאלי עם האינדיאנים, אני מסכים.‬
‫אוקיי, צ'אד.‬
‫לא הייתי כאן אם דני הייתה מנסה לדפוק אותם.‬
‫אז אפשר להתקדם עם זה,‬
‫אני לא יודעת, לנקודות ממשיות של משא ומתן?‬
‫נרצה עסקה זהה לסופיה, בעניין זכויות היוצרים לתמלילים שלה.‬
‫כמה היא קריטית לעסקה הזאת?‬
‫היא לא נתונה למו"מ.‬
‫שמעתם אותו.‬
‫נו, מה קרה?‬
‫ראי את המשכנתה כמשולמת.‬
‫יש!‬
‫בסדר, ילדים מטורפים. תקשיבו, "מתרוצצים".‬
‫בפעם האחרונה שבדקתי, היו לכם שישה מקוריים.‬
‫עכשיו שילמתי לכם חצי מיליון דולר עבור אלבום שלם, נכון?‬
‫זאת אומרת שאתם מקצוענים עכשיו.‬
‫העבודה היחידה שעשיתם הייתה במשלוחי פיצות,‬
‫אז אני רוצה לוודא שאתם יודעים לעבוד.‬
‫לא נאכזב אותך, דני. - זה טוב.‬
‫כי אני עומדת להפוך אתכם ללהקה הכי מצליחה בעולם.‬
‫כן, ועוד איך!‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות גיא רקוביצקי‬