Când reprezinți crima organizată ca avocat,
trebuie să obții simboluri ale statutului.
Deoarece, ca avocat, ești simbolul statutului clientului tău.
Simbolul statutului meu avea să fie în curând o bucată de metal.
Și clientul meu
era dus de mult.
MINDFULNESS PENTRU ASASINI
Eu vorbesc.
Bine.
- Hai! - Da.
Știam după miros și după zgomot unde eram.
Eram la restaurantul lui Boris.
Un germano-rus, fostul partener al lui Dragan.
Comiseseră primele infracțiuni împreună,
vânduseră primele droguri
și trimiseseră primele fete la prostituat.
Își făcuseră inelele cu sigiliu cu primii euro pe care-i câștigaseră.
Motivul ruperii parteneriatului fusese unul obișnuit.
Dragan fugise cu iubita lui.
Totuși, reacția lui Boris n-a fost așa de obișnuită.
Și-a decapitat iubita
și i-a prins trunchiul de ușa lui Dragan.
Spre deosebire de Dragan, Boris nu avea toane.
Dar, după părerea mea, calmul lui îl făcea și mai periculos.
Apreciez că mi-ai acceptat invitația.
Vă e foame? Vreți să mâncați?
Nu, mersi. Urăsc mâncarea rusească.
Da, arată de parcă un chinez a mâncat mâncare italiană,
apoi a vomitat peste un platou cu specialități nemțești.
Prefer un adevăr curajos decât o minciună lașă.
Dar să trecem la subiect!
Unde e Dragan, javra aia fără caracter?
S-a dat la fund.
Și asta nu e o minciună.
Chiar s-a dat la fund.
Deși nu într-o bucată.
Adică se ascunde de mine?
Se ascunde de poliție.
Igor era unul dintre aghiotanții mei.
Și vă dați seama că moartea lui
trebuie să aibă consecințe, nu?
Categoric.
Și Dragan regretă profund.
Da? Ce anume regretă?
Faptul că i-a dat foc sau că l-a omorât în bătaie?
Îmi dau seama ce concluzie ai tras, Boris…
dar Dragan a fost trădat la fel ca tine.
În ultimele săptămâni,
s-ar fi vândut droguri la jumătate de preț pe teritoriul lui.
- N-am făcut eu asta. - Așa o fi fost făcut să pară.
Ca să vă asmută unul împotriva altuia? Ca să-l enerveze?
Știi cum face când e nervos.
Ascultă, Boris!
Cred că cineva încearcă să vă păcălească să porniți un război nedorit.
Dar Dragan vrea să-l găsească pe trădător
și să vă răzbunați pe el împreună.
Și cum plănuiește să facă asta, dacă se ascunde de mine, avocatule?
Nu de tine.
De poliție.
Tot ce-mi spui mie ajunge și la el.
E purtătorul lui de cuvânt.
Eu vorbesc.
Da. Știu, fir-ar să fie!
Poate că ar trebui să te omor.
Avocatule!
Dragan s-ar arăta atunci, nu?
Nu. Dacă mor, Sascha îmi ia locul.
Luni. Te las până luni.
Atunci aștept să mi-l aduci pe trădător legat fedeleș.
Îi prindem niște grenade de boașe. Bang, bang și gata.
Da, „bang, bang”.
Sună bine.
Dar până luni nu mai e mult timp.
- Patru zile… - Patru zile, avocatule.
Asigură-te că nu sunt ultimele patru!
Valea de-aici!
Bine.
Chiar ai tupeu, știi?
Ți-am spus să mă lași să vorbesc.
KATHARINA ACCEPTĂ
Scuze, trebuie să răspund.
- Katharina! - Björn?
- Da. - Unde ești?
De ce?
Insula temporală? Prima lecție? Balet.
- Bună! - Tată!
Bună!
Tată!
- Ce mai faci? - Bine.
Mergem să dansăm?
Îmi iau lucrurile repede.
Grozav. Du-te!
- Bună! - Bună!
Deci?
Uite!
Ce e asta?
„Dragă dnă Diemel, ne cerem scuze.
Săptămâna trecută, v-am trimis o scrisoare de respingere a cererii fiicei dv.
A fost o greșeală.
Emily e cel mai grozav copil din lume.
Sunteți cea mai grozavă femeie
și soțul dv. e cel mai grozav bărbat,
cu cea mai grozavă slujbă,
iar noi suntem încântați să vă primim la grădinița noastră
în perioada care vă convine cel mai bine.”
Vreau să știu cum ai făcut asta?
Făcând ce fac mereu și folosind conștientizarea.
- Conștientizare? - Da.
E ciudat cât de mult te-ai schimbat.
Insulele temporale pentru Emmi, felul în care te porți cu mine.
Conștientizarea poate ucide oameni și sparge nasuri.
Și se pare că poate topi aisberguri.
Și jos. Bine.
- Încă o dată? - Da.
Și îți permite să te bucuri de un moment cu persoana preferată,
până și când totul o ia la vale.
Depărtate, apropiate…
Detestam să petrec timpul printre părinți obsedați de reușită.
Dar, de când trăiesc mai conștient,
mă pot concentra la lucrurile importante.
- Adică la Emily. - Balonul e rotund. Rotund.
Mâinile pe șolduri, plie.
Și sărituri pe loc, din nou.
Genunchii sus. Da. Și jos.
Alo?
Bună, dle Diemel! Doro, de la firma de avocatură.
Bună, Doro de la firma de avocatură.
Nu mai lucrați la noi.
Așa e.
Așa că am primit sarcina de a recupera mașina firmei.
Unde o găsesc?
Momentan, face ture prin oraș.
Dar am o veste bună.
O poți ridica în două ore de la hotelul cu apartamente MYRS.
Atunci nu voi mai fi la muncă.
Așa și mașina.
Deci? Bună, scumpo!
- Cum a fost la balet? - Bine.
- Da? Vrei să mai mergi? - Da.
Mamă, știai că tata nu mai lucrează la firmă?
- Ce? - Pot să mă duc la joacă?
Da, sigur.
- Pa! - Pa!
Te iubesc!
Și eu te iubesc.
- Despre ce vorbește? - Am demisionat.
- Ce? - Nu-ți face griji!
Financiar, va fi la fel.
Am primit o compensație foarte bună.
Deci nu mai ai legătură cu infractorii ăia?
Cel puțin, nu cu cei de la firma de avocatură.
Și acum?
Activitate independentă, mai mult timp pentru Emily.
- Da. - Îți va prinde bine.
La tine? Cum a fost?
- Apelul video? - Da.
S-ar putea să meargă.
- Mă bucur să aud asta. - Da.
Bine.
- Am plecat. - Da.
Ciao!
Emily voia să meargă la zoo sâmbătă. Vrei să vii?
Acum că ești propriul tău șef,
poate îți iei o zi liberă?
Mi-ar plăcea.
Bine.
Pa!
Rezultatele de la testul ADN.
Din fericire, fără potriviri în baza de date.
De ce „din fericire”?
N-am făcut rost de nicio mostră de ADN de la Dragan Sergowicz.
Deci mai există o șansă să fie degetul lui.
Vila lui Sergowicz e la câteva sute de metri
de unde a fost găsit. Nu cred a fost adus din Neukölln.
IMOBILIARE D. SERGOWICZ
Unde e restul?
În iad, probabil.
Nu.
Probabil tot la lac. Putem percheziționa vila acum.
Conștientizarea chiar era fascinantă.
Deși Boris și Toni îmi respirau în ceafă,
puteam să aștept cu nerăbdare o insulă temporală cu familia.
FIRMA DE AVOCATURĂ - DORO ACCEPTĂ
Doro, am lăsat cheile mașinii la recepție. Ți-am scris un mesaj, nu?
Dar ați lăsat lucruri în mașină, dle Diemel.
Da, așa e.
Am uitat.
Ai putea să le lași pe toate la recepție, te rog?
- Mersi. - Da, dar nu sunt secretara…
PANICĂ
Era a treia explozie în cinci zile.
Primele două erau pentru Dragan.
Trebuia să presupun că asta era pentru mine, nu pentru Doro.
Dacă simți frică și panică,
te ancorezi în lumea exterioară.
Cu privirea, găsești un lucru și te concentrezi doar asupra lui.
E ancora ta.
Da, bine.
Bine, un lucru.
Un lucru.
Bine.
Un lucru.
Da.
Da?
Da, sunt Nicole.
- Bună! - Ești bine?
Da, bineînțeles.
Intră!
Ai observat că mașina ta a explodat afară?
Greu să nu observ!
Asta e tot ce ai de spus?
Mașina care a explodat nu mai era a mea.
Ce vrei să spui?
Am demisionat de la firmă,
deci am renunțat la dreptul de a folosi mașina firmei.
Legal și faptic, nu-s proprietarul,
nici conducătorul mașinii.
Dacă vrei să mă interoghezi ca martor, am auzit explozia,
dar nu am văzut-o, deci nu știu cum s-a întâmplat totul.
Björn, a fost un atentat la viața ta.
De ce ești așa de calm?
Conștientizare. Nu ți-am spus despre asta?
Nu, dar echipa de criminaliști a aflat cu conștientizare
că grenada folosită în explozie era de origine românească.
Sună ieftin.
Poate că ar trebui să-l întrebi pe Dragan dacă a supărat vreun român.
Nu prea intră în îndatoririle mele de avocat.
- Parcă ai demisionat. - Îl reprezint independent.
Mai are nevoie de reprezentare?
I-am găsit degetul aproape de vila de lângă lac.
Știi cumva unde e restul?
Nu ți se pare ciudat că am găsit degetul lui Dragan la lac,
unde ai fost în weekend cu copilul?
Nu. Sincer să fiu, nu mi se pare ciudat.
În fond, e casa lui.
Dar faptul că te gândești că aș lua-o pe Emily la o întâlnire cu el…
Asta chiar mă doare puțin.
Bine.
Am înțeles.
În caz că te interesează, vom percheziționa iar vila,
deci, dacă e ceva de găsit, va fi găsit.
Dacă e vreo periuță roșie,
să mi-o aduci!
O caut de zile întregi.
CA PEȘTELE ÎN APĂ GRĂDINIȚĂ
Apropo, mult noroc!
Nu e nevoie. Am prins un loc. A fost nevoie de multă muncă.
Felicitări, va trebui să-mi spui cum ai făcut asta cândva.
Grădinițele astea sunt cele mai mari nelegiuiri în prezent.
Ar trebui să investigați.
Transmit mai departe echipei de investigații speciale.
Deocamdată, caut ce a rămas din Dragan Sergowicz.
Succes!
Bună, Björn! Mă bucur că ai sunat. Voiam să vorbim legat de sâmbătă.
Ce-ar fi să mergem la nouă?
Am avea trei ore înainte de somnul lui Emily, apoi…
Katharina!
De asta te-am sunat. Mă tem că va trebui să anulez.
Bine.
Scuze, chiar așteptam cu nerăbdare.
Dar a intervenit ceva la muncă. Trebuie să mă ocup urgent.
E totul în regulă, Björn?
Da, este.
Doar că am subestimat ce înseamnă să lucrezi pe cont propriu.
Bine. Anunță-mă dacă ai nevoie de ceva, bine?
- Bine, așa voi face. Ciao! - Seară plăcută!
- Și ție. - Pe curând!
SE APELEAZĂ… SASCHA
- Salut, Sascha! - Da, ce e?
Vreau să găsești pe cineva.
„Cineva”.
Am folosit intenționat un termen neutru pentru că nu aveam de unde să știu
dacă persoana care aruncase grenada era bărbat sau femeie.
Sau oricare alt gen.
Băieți!
El e Björn, avocatul.
Avocatule, Paula, Pepe.
- Unde e? - Aici.
Cum l-ați găsit?
Pista cu grenada românească.
Am folosit pista cu grenada românească.
- De cât timp e acolo? - Vreo șase ore?
Da.
Deschide!
Contează dacă lași pe cineva într-un portbagaj la soare
un weekend întreg sau câteva ore.
Nu vă spun nimic, cretinilor.
Dați-mi drumul, nenorociților!
Am rezervat sala de conferințe.
Prindem cablurile.
Ce?
Rezistența interioară la un act imoral
se opune adesea unui impuls interior.
Poți spune mai clar cum să mă descurc cu rezistența interioară?
Se întâmplă des la muncă.
Numești rezistența interioară
care vrea să te împiedice să faci ceva.
Apoi numești impulsul interior care te împinge spre acțiune.
Le compari pe ambele.
Apoi, îți vei da seama
de care dintre cele două forțe vrei să asculți.
Încearcă!
Cabluri, nu?
Da. Pregătiți totul!
Cretinilor!
Mi-am dat seama că rezistența interioară
voia să am o conștiință încărcată și să mă împiedice
să electrocutez personal un străin.
Nu!
Dar conștiința ar fi fost mai încărcată,
dacă tipul ăsta mi-ar fi rănit fiica
fiindcă nu eram dispus să suport mirosul de piele arsă.
Băga-mi-aș!
Nu voiam ca cei cu care mă întâlneam să mai fie împușcați.
Nemernicilor!
Sau să fie lucruri aruncate în aer, să fie Emily în pericol.
Gata.
Bine.
Întrebările mele dau ritmul, da?
Bine.
Salut!
Sunt avocat, dar cred că știi asta.
Îți voi pune repede niște întrebări.
Ar fi bine să răspunzi repede.
Nu!
Ritmul corect, răspunsul greșit.
Bine.
Începem cu una ușoară.
Cum te numești?
- Ce? - Malte!
Malte? Bine.
Bine, Malte. Ce poți să-mi spui despre Toni?
Poftim? Cine?
Trebuia să mă ocup de ceva pentru el.
Bine, de ce anume trebuia să te ocupi?
Prietene, e o neînțelegere, serios.
Eu nu-s important. Sunt doar un comisionar. Nu știu nimic…
Toni l-a momit pe Dragan în parcare.
Grenada trebuia să-i omoare pe Dragan, pe Igor și…
pe tipul ăla.
Boris ar fi fost cel învinovățit. Toni ar fi fost șef, Murat, mâna dreaptă.
Dar a apărut nenorocitul de autobuz.
Iar tu trebuia să te ocupi de dezastrul ăsta, nu?
- Da. - Da.
Și de ce a trebuit să moară Murat?
Fir-ar să fie! Târfă!
Toni a aflat că Murat voia să vorbească.
Trebuia să vă omor pe tine și pe Murat în rezervație.
Din păcate, nu ai venit.
La naiba, pentru ce a fost asta?
Pentru „din păcate”.
Te rog!
De unde știa Toni că Murat se va întâlni cu avocatul?
Exact.
De unde?
Stai!
Mesajul din căsuța vocală. Telefonul lui era ascultat.
De către cine?
Nu știu. De unde să știu?
De Möller, polițistul ăla urât.
Scuze, n-am înțeles. De către cine?
Möller!
Möller! Polițistul ăla nenorocit. Nemernicul ăla urât.
Bine. Așa.
Cum rămâne cu grenada din apartamentul drei Bregenz?
- Cine? - Stai!
- Târfă! - Permite-mi să reformulez!
Ai aruncat o grenadă într-un apartament miercuri?
- Da. - Da?
Mi-ai aruncat mașina în aer?
- Da. - De ce?
E mai ușor decât să împuști.
De ce eu?
Îi stai în cale lui Toni. Îl calci pe nervi.
Cuvintele lui, nu ale mele. Cuvintele lui.
Bine. Nu mai am alte întrebări.
Îl țineți ocupat? S-ar putea să mai avem nevoie de el.
Desigur, șefu'.
Bună ziua, avocatule!
Trebuie să vorbim.
Cred că te vei bucura să afli că facem progrese mari.
Așa am presupus.
Doar avem o înțelegere, nu?
Bine. Cum dau de tine după ce terminăm?
Nyet.
În persoană, la restaurantul meu.
Bine.
Am venit din alt motiv.
După ce mi-l aduci pe trădător,
mă vei duce la Dragan.
Cum îți imaginezi că ar funcționa asta? Îl caută poliția.
Avocatule!
E treaba ta să-ți imaginezi.
Și să-ți imaginezi ce se va întâmpla dacă mă dezamăgești.
Gândește-te!
Trei zile.
Mă întrebam dacă viața mea ar fi fost mai ușoară
dacă l-aș fi lăsat pe Dragan să mă omoare sâmbăta trecută.
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă