ІММІГРАЦІЙНИЙ ЦЕНТР УТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ В ОТАЙ-МЕСІ
КОРДОН МІЖ США ТА МЕКСИКОЮ
Ласкаво просимо.
На нашу думку, там близько 250–275 душ.
Важко порахувати.
Коли приїдемо, треба бути готовими людей до 300, так?
Наш 18-колісний вантажний контейнер вмістить лише 160.
- І то буде дуже тісно... - Одне в одного на головах.
як сардини в банці.
Спершу жінки й діти.
Слухай, ті, хто не з нами,
- просто бігтимуть. І все. - Уперед.
Якщо не з нами — біжать.
Через трасу де ла Амістад, це наш шлях виїзду.
Зі сходу на захід. Десь за 1,5 км від шосе 905.
- Так. - Що в тебе в тому візку?
Слухай, у мене є вибухівка.
Міномети, сльозогінний газ, усе, що треба,
але трохи неясно, який у нас план.
- Зорієнтуй. - Стане ясно.
У мене є для нас план.
Який? Мені чимось їх відволікати?
Підірвати щось? Що ти хочеш?
Я прошу тебе влаштувати шоу, Пете.
Ясно? Це проголошення чортової революції.
- Так. - Зроби добре. Яскраво.
Вразь мене.
Вхід команди 2. Є?
Так. З півночі на південь.
- Ідеально. - Дайте Пету рацію.
- Дай рацію. - Фура їхатиме по Енріко Фермі...
- П'ятий канал. - Добре.
Так! Ми в грі.
- Досить балачок. Ходімо! - Добре.
Поїхали, бляха.
Дивись під ноги.
На коліна, ніби зараз відсмокчеш.
Охорона знешкоджена.
Чув, ти. Вставай, руки вгору. Підводься.
- Вставай. На землю. - Руки вгору. Підйом!
- Не дивись на мене. - Підйом.
Прокидайся, солдатику.
Ти здох і в раю з дівками.
Руки в сторони, щоб я тебе бачила.
Як тебе звати, придурку?
Я капітан Стівен Джей Локджо.
Я Перфідія Беверлі-Гіллз, і це оголошення війни.
Ми тут, щоб виправити ваші помилки.
Ви виростили армію в себе під носом, дякуйте собі.
Та мене не врахували.
- Боже. - Не думали, що я боротимуся.
Повідомлення чітке.
Вільні кордони, вільні тіла, вільний вибір і свобода від страху!
Солоденька.
Це жарт?
Вставай.
Не на ноги.
Не на ноги, трясця.
Оскільки ми граємося,
покажи стояка.
Стояка.
Так.
Покажи стояка.
Хлопці, швидше!
Обережно! Хутко!
Швидше! Але обережно!
Обережно! Проходьте далі.
Чорт забирай.
Не зупиняйтеся.
Стояка.
Хороший хлопчик.
Любиш замикати людей, так?
Так.
На коліна, суко!
Зараз же.
Ворушися.
Надівай.
Швидше!
А тепер вставай, трясця.
Пішов. Руки вгору. І щоб хрін не впав.
Щоб стояв.
Вимітайся.
Пете.
Пет слухає.
Трісь, хрусь, лусь, малий.
Прийнято.
Давайте, ну!
Я оголошую війну, вилупку.
Дуже скоро побачимося.
Це ще хто кого побачить, паскудо.
Ми — політична організація, вільна від очей,
вух, і найголовніше...
зброї імперіалістичної держави
і цього фашистського режиму!
Ви політичні в'язні Франції 75, суки!
Ви в полоні у Франції 75!
До біса поліцію!
Поїхали!
Сучі діти!
Стій! Чекай!
- Зачекайте, всі, стоп. - Чорт.
Звідки в тебе стільки сил?
- Ти про що? - Сьогодні ти Пет з гетто.
Красень. Любиш чорних дівчат?
- Так? - Люблю кого?
Любиш...
Він любить чорних? Таких, як я?
- Так. - Звісно, люблю!
То погнали!
- Їдьмо! - Чого б іще я був тут?
- Їдьмо! - Так, суки!
Я люблю чорних дівчат! Ти ж знаєш.
Кохаю тебе. А ти мене? Скажи так.
- Скажи, що кохаєш. - Кохаю.
Спокійно. Заспокойся, трясця.
Зараз я
створюю замкнутий контур,
щоб позбутися статичної електрики.
А оце тут...
Це шунт. Бачиш?
Ага.
Це твій детонатор.
Ось тут.
Дуже важливо: детонатор повинен мати шунт, отакий,
коли зайдеш у будівлю суду. Ясно?
Оце основний заряд.
Це твій мобільний телефон.
Не зупиняйся. Телефон я бачу.
Спершу треба увімкнути мобільний
без під'єднаного...
детонатора...
щоб ти випадково не підірвала заряд.
Тобі треба...
Треба покласти руки сюди, так?
А тоді треба взяти в руки детонатор
і кинути його в коло.
Сенаторе Вілсон, це вам попередження.
Ми підклали бомбу в офіс вашої кампанії з переобрання.
Ми попереджали вас про заборону абортів, але ви не послухали.
Це вам помста від моїх сестер, які втрапили в халепу.
З повагою, Перфідія Беверлі-Гіллз, сучий сину.
Революційне насильство — єдиний вихід.
Більше не кажіть мені голосувати. Долати.
«Ані руш, і ніхто не постраждає». Байдуже. Відплата чекає.
Навіть не шукайте Францію 75.
Ми самі вас знайдемо.
БАНК «ВЕСТВОРД»
- Так, мала, готова? - Угу.
Гаразд. Біжімо.
- Котику... - Так?
- Трахаймося, коли вибухне бомба. - Ні.
- Та чого ти? Давай. - Біжи, тікаймо.
- Швидше. - Ну давай.
- Потрахаймося. - Ні. Треба тікати. Ходу.
- Ну давай. - Біжи.
- Чого ти? - Треба бігти.
- Ну давай. Стій. - Бомба вибухне за дві хвилини.
БАНК «КОМЕРС ЕЙ»
Ведіть їх усіх!
Нумо!
Ні слова, чув? Зрозумів мене?
- Ведіть решту! Швидше! - О так.
Пішли!
Будь тут. Не рухайся. Тримай його! Пішли.
Будь тут, чув?
Один рух — і прострелю довбню.
Звичайна біла працівниця.
Тепер роби своє.
ОДНА БИТВА ЗА ІНШОЮ
У нас є два пристрої для двох закладів за три квартали один від одного.
Мей Вест зі своїм пристроєм — в адміністративній будівлі,
ми з Перфідією — в суді.
Бомби закладені,
пристрої підірвуть дистанційно о 19:00, коли всі розійдуться.
Відтепер у нас одна битва за іншою.
НЕ КУРИТИ
Що накажеш мені робити?
Роби все, що можеш.
Можеш підривати все, що завгодно, мені байдуже.
Віддай мою кепку.
І мою зброю.
Якщо хочеш і далі робити те, що робиш,
знайди мене в «Примроуз Пас» о 23:00.
Можна повільніше?
Я хочу роззутися.
Цить.
Ти ж мене відпустиш?
- Так, мем! - Так.
Очманіти!
Суко, почуваюся Тоні Монтаною!
Так!
Бляха!
- Так! - Прямо катарсис.
Ця поцька тут...
- Ця? - Для чого вона?
- Для війни! Сучко. - Для розваг!
Не для розваг. Ось розвага.
Рушниці — це розваги.
А поцька — це зброя, бляха.
Ну тобто...
Я бачу.
Біла, міщанська, тупа корпоративна культура,
єдиною метою якої є вдосконалення реклами.
Але якщо він змінить ставлення
до мене, коли я народжу цю хрінь у пузі,
у нас будуть проблеми. Уб'ю і його.
Кицю, годі.
Я його вб'ю!
Доки він мене не побив!
Якого біса? Це...
Вона наче не розуміє, що вагітна.
Інший татусь у білому пальті і вся ця фігня.
- Точно. - Розумієш? Ні...
Тому клади одну вгору й одну вниз.
- Добре. - І це означає...
- Усі гроші в мене. - Добре, так.
Знаєш, ти геть не підходиш моїй дочці.
Я?
Так, ти.
І це дуже смішно.
Я не...
Моя дитина — з давньої династії революціонерів.
А ти якийсь розгублений.
Вона бігунка, а ти пень.
Що ви робитимете з цією дитиною?
Ні, я просто хочу, щоб мене бачили й любили...
Я, бляха, дев'ять місяців її носила.
А тепер він може просто ходити собі
і мліти цілий бісів день.
Ніби вона — його єдина дівчинка.
А мене більше не існує. Я просто шматок м'яса.
І часом я почуваюся божевільною, бо...
я дивна, що ревную до власної дитини?
Мене не бачать. Мене не кохають.
Я почуваюся потворою. У мене болять соски.
У мене дуже мало молока, сука.
Я не в порядку.
Мала, ти куди зібралася?
- Куди ти йдеш? - Не розмовляй зі мною.
Я йду, коли хочу.
Ти в курсі, що ми тепер сім'я, правда?
Цього можна більше не робити.
Зрозумів, що я ставлю себе на перше місце? Цього ти й боїшся.
Тепер у нас є вона.
Ти ж розумієш?
Я в себе одна, і мені остогидла твоя неоригінальність.
Боже, моя неоригінальність. Може, досить цієї дурні?
Припини. Ми ж одна бісова сім'я.
Ти маєш доглядати за нею.
Куди це ти намилилася?
Цить, маленька. Нічого.
Усе добре. Тихенько.
Отак.
Це нове усвідомлення.
Нове усвідомлення?
Так.
Я тобі не дійна корова.
Я тобі не мати.
Ти хочеш влади наді мною
тому ж, чому хочеш влади над світом.
Ти зі своїм крихким чоловічим его
ніколи не зробиш цю революцію так, як я.
Згинь звідси.
Роби революцію, мала. Іди й роби.
У вас є дитина?
Так. Є.
Хлопчик? Дівчинка?
Дівчинка.
Як назвали?
Шарлін.
Ім'я чорної дівчини.
Любиш чорних дівчат?
От я обожнюю.
Обожнюю!
- На коліна. - На коліна, ну.
- Не ворушися. - Бігом!
- Молодець, отак. - Пиками в килим.
Мене звуть Джанґлпуссі.
Отак виглядає влада.
- У сумку. Ну! - Бачите моє лице?
- Як у кіно. - Руки вгору.
- Ви мені не треба. - Руки вгору.
Мені треба лише ваші гроші.
Вашими грошима я оплачу собі артилерію, припаси,
транспорт, динаміт, повідомлення.
Я — втілення влади чорних.
Бачите моє обличчя?
Подивіться на моє обличчя!
Я — Франція 75!
Не рухайся.
Не рухайся, сказано.
Не рухайся, бляха.
Валимо.
Наручник на ліву руку.
Тут не надають спеціальних послуг,
особливо чорним дівчатам.
Ти вбивця, і це ще не найгірше.
Тобі світить 30 чи 40 років у в'язниці.
Шкода, що ти не знаєш нікого при владі.
Ти можеш мене врятувати.
Бо ти мене кохаєш.
Так.
І не можеш без мене жити.
Обіймеш мене?
Я можу запропонувати обійми
федерального уряду.
Скажи мені, де вони, і назви імена.
Не роби цього.
Назви імена, інакше сядеш.
Міс Мінні, у вас є автокрісло чи переноска?
Ні, нема.
Це два зроблених мною сканери.
Цей грає мелодію А. Цей — мелодію Б.
Вони зв'язуються за 200–300 метрів один від одного,
синхронізуються і грають основну мелодію.
- Основну. - Якщо ще в когось є,
ви впізнаєте одне одного за мелодією.
- Це пристрій довіри. - Так.
Головне з цими сканерами...
якщо знайшов ще когось із таким,
довіряй йому, як собі.
Я їх абикому не роздаю.
- Вона голодна. - Де рушники?
- Міс Мінні, дасте рушник? - Так. Ось. Ну все.
Добре. Що сталося?
Я знаю. Ми їдемо.
- А телефон... - Мобільний — 1G.
Ранній аналоговий, ці частоти вже не сканують.
- Або без телефонів. - Добре.
Якщо вежі працюватимуть, ми одне одного знайдемо.
- Так. - Вивчи все в цьому конверті.
Спали, коли закінчиш.
Зразу в Бектан-Крос не їдь.
Спершу в Денвер. Тиждень поживеш у Денвері.
Поки будеш там, позакладай макети.
А вже як закінчиш, їдь у Бектан-Крос.
Нові імена й номери страхування.
То хто ми тут такі?
Ви — Боб і Вілла Ферґюсони.
Це мати й син, недавно померли під час пологів.
То ми прикидаємося мертвими людьми?
Якщо так думати, то так,
але якщо це не зробити, смертей побільшає.
Дивися глобальніше.
- Так. - Це важливіше за нас.
І за Боба й Віллу Ферґюсонів.
Хлопці, покваптеся.
Так.
З народженням, Бобе.
Уперед! Дивися глобально.
Зрозумів. Так.
Добре.
Гаразд.
Ти в безпеці.
- Я мушу їхати. Вибачте. - Добре.
- Знаю, шкода, але... - Вибачте.
Але ти точно не лишиш її в нас?
- Мушу їхати! - Знаю.
Їдьте з богом. Господи.
Ось. Потримай її.
Тримаю.
Дякую.
Їдьмо, дівчинко, давай.
Обережно, голівка.
Добре.
- Люблю тебе. - А я тебе.
- Бережи себе. - З богом.
Добре.
Дім, милий дім.
Ми вже це проходили, але повторю ще раз.
Ніякого контакту ні з ким із Франції 75,
ні з колишніми колегами.
Ні з сім'єю. Ні з друзями.
Злочинів не коїти.
Будеш свідчити, коли ми скажемо.
Відразу ж знайди роботу.
Оплачуй рахунки.
- Ти в порядку? - Вітаємо в мейнстримній Америці.
Революції починаються з боротьби з демонами,
але з часом усі починають бороти одне одного.
- Руки вгору! Над головою! - Вона позаду!
Руки вгору! Вище!
За відвагу при виконанні службових обов'язків
і притягнення до відповідальності групи активістів,
відомої як Франція 75,
ми нагороджуємо Стівена Джея Локджо
Медаллю Пошани Бедфорда-Форреста.
ЦЯ ПОЦЬКА НЕ ДЛЯ ТЕБЕ
ГАРЯЧІ ЗНИЖКИ
КАЛІФОРНІЯ
МЕКСИКА
Шістнадцять років по тому світ майже не змінився.
Ти не дихаєш.
Давай ще раз.
СЕРЕДНЯ ШКОЛА
Урок історії?
Викладають правильну історію, надіюся.
Лінкольн.
Бачу, у вас тут усі великі, так?
Ще б пак.
Якими були його наміри?
Он Тедді Рузвельт. У вас...
Сподіваюся, ви розповідаєте про Філіппіни.
Ми поки не вдаємося в деталі,
- але й не приховуємо від них. - Так і треба.
Треба казати правду.
А там у вас Великий візир Ку-клукс-клану?
Пан Бенджамін Франклін.
Родоначальник.
Клятий рабовласник.
Ви... У класі не можна курити.
- Скрізь срані рабовласники. - Дякую.
Загалом, для початку,
Вілла дуже добре вчиться.
Упевнена лідерка.
Багато працює.
Видно, що їй справді хочеться добре вчитися.
Вона щодня приходить на заняття готовою до роботи й повною сил.
Інші учні дуже її поважають...
Ви в порядку?
Я розчулююся, це...
сльози радості, ось і все.
Бачу, це дуже вас зворушує.
Як вам сказати...
Знаєте, Вілла виросла без мами.
Її мама померла, коли вона була ще дуже малою.
Ясно.
То Вілла не знала мами?
Ні. Так і не знала.
Для дівчини це часом дуже важко.
Сер, тут лейтенант Скіннер.
Чого тобі, Скіннере?
Сер, заступник директора має наказ поговорити з вами.
Ваш транспорт буде готовий о 18:00, сер.
Знаєш, про що йдеться, Скіннере?
- Ні, сер, я... - А я думаю, що так.
Це все, лейтенанте.
ВИЇЗДУ НЕМАЄ
Полковнику. Прошу за мною.
ДО ЗАЛУ
ГУБЕРНАТОРСЬКИЙ ЛЮКС
Скажіть дружині, я зараз спущуся.
Полковнику Локджо, дякую, що прийшли.
Сенді, радий бачити.
Це Вірджил Трокмортон.
- Полковник Стів Локджо. - Стів Локджо.
- Як ви, полковнику? - Добре, сер.
Вибачте за секретність із чорним ходом.
Дочка виходить заміж, одяг офіційний.
Вам було б ніяково.
Цілком зрозуміло, сер.
Прошу, сідайте.
Шейн Мітчелл передає привіт.
Давній друг. Досі будує той гараж?
Будівництво без кінця й краю.
Колись добудує. Йому теж вітання.
- Передам. - Дякую.
- Як доїхали з Ріо-Дуарте? - Добре, сер.
- Ви там чудово працюєте. - Щиро дякую.
Кожен день — рукопашний бій
з неконтрольованою міграцією?
- Так і є, сер. - Еге ж.
«Хочете врятувати планету? Почніть з імміграції».
Абсолютно вірно, сер.
Це ви казали.
Кілька років тому після Сквоттинг-Пебла.
Я так розумію, ви виявляли до нас інтерес.
Так, сер. Виявляв.
Для вас честь, що ми розглядаємо ваше членство в нашому клубі?
Дуже велика честь, сер. Так.
Стіве, в минулому
ми пропонували членство певним військовослужбовцям.
Оскільки нам були не зайвими їхні знання з тактики на полі бою.
У нас із вами однакова мета.
Знаходити небезпечних психів, ненависників і бидло й зупиняти їх.
Більше ніяких психів.
Не знаю, чули ви чи ні,
але Джим Крінгл помер.
Я чув, так.
Тобто є вільне місце.
Полковнику, навряд чи я буду нескромним, коли скажу,
що вступ у Клуб різдвяних авантюристів
означає, що ви людина вищої проби.
Ні, не найкраща людина, не найрозумніша,
найвишуканіша чи наймудріша.
Просто ви кращий за інших людей,
і вам ніколи не кортітиме багатства чи найкращих друзів.
У нас нема керівників, ми маємо можливість творити
й пробивати бюрократичні перепони.
Ми живемо за золотим правилом
серед однодумців: чоловіків і жінок,
які роблять світ безпечним і чистим.
Що ви скажете тому, хто вважає вас м'якосердим
щодо обов'язку расового очищення?
Що вони брехуни, яким не місце в суспільстві.
Або й на всій планеті.
Ви зараз живете з дружиною?
Ні, сер.
Колись зверталися по консультацію до психіатра?
Ні, сер.
Ваші рахунки або борги колись передавали колекторам?
Ну, я купив водний мотоцикл.
Нову модель старого Hummingbird Whisperdoo 238.
Називався Dynamite Dolphin 335. Він був несправний.
Я не платив. І зробив би це знову.
Ні про що не шкодую.
Ясно.
Ви колись свідомо брали участь
у терористичних актах проти цієї країни?
Ні, сер.
Колись вступали в міжрасові стосунки?
Ні, сер.
І народилися в Америці не в євреїв?
Так, сер.
Щоб не допустити непорозумінь,
у процесі ініціації ми вимагаємо повної секретності,
щоб оцінити вашу серйозність і безкорисливість. Розумієте?
І щоб вашу кандидатуру винесли на голосування,
ви повинні згодитися на добровільне дослідження вразливості,
що виявить проблеми у вашому характері.
Що може бути проблемою?
Я не знаю. Що може бути проблемою?
Нічогісінько.
Ми хочемо знати, з ким ми.
Звичайно.
Подвійна біла інквізиція янкі completum.
Якщо маєте сумніви щодо ваших фізичних даних чи характеру
як члена Клубу різдвяних авантюристів,
зараз маєте нагоду це сказати.
Бажаєте відкликати кандидатуру?
Ні, сер.
Ви даєте згоду?
Так, сер. Я даю згоду.
Що ж, дуже добре.
Нам із Сенді треба різати торта.
Вітаю з весіллям вашої доньки.
Дякую. Ми з вами зв'яжемося.
Вельми вдячний.
- Стіве. - Дякую, сер. Дякую, Сенді.
Може, починає розуміти, наскільки прогнила вся ця срана шарада.
Великий, шляхетний експеримент із самоуправління.
Купується і продається мільярдерами. Людьми в Давосі.
Відкритими расистами, клятими нацистами, як у книжках.
Демократія засинає, товариші. На добраніч.
Відчуваєте, що, можливо, ваш розум деградує? Добре.
B-Q-W-5-L-P-A, кажіть.
Це відбувається тут завдяки скоординованим зусиллям
і стратегічним лініям оборони
щодня, наша віддана команда працює,
щоб дати бій капіталістичним акулам,
які саме в цю секунду збирають гроші з вашого життя.
Кажіть.
По-вашому, це буде в фейсбуці?
Це станеться у вас в інстаграмі?
Десь буде якийсь гештеґ?
Я так не думаю.
І роблячи це, не забувайте:
це країна, яка надає притулок.
Не думайте, що вони окремо.
Не розділяйте їх. Вони не...
Якого біса?
«QST, QST, QST! Увага всім станціям-притулкам.
Біллі Козла викрали.
Повторюю: Біллі Козла викрали.
Задіюйте план "Трісь, хрусь, лусь".
Повторюю: план "Трісь, хрусь, лусь".
Задіюйте план "Трісь, хрусь, лусь" ».
QST, QST, QST!
Увага всім станціям-притулкам.
Біллі Козла викрали. Повторюю: Біллі Козла викрали.
Задіюйте план «Трісь, хрусь, лусь».
Повторюю: план «Трісь, хрусь, лусь».
Ну що ти? Знайшов мого чувака?
У машині є датчик?
- Ні. - Ні?
Іди сюди, падло.
ТАБІР СУВОРОГО РЕЖИМУ РІО-ДУАРТЕ
Говарде Соммервіле.
- Як справи? - Добре.
Франція 75.
Опір.
Койот Ґрінґо?
Біллі Козел?
Підготувалися.
Добре. Озирніться навколо. Дивіться уважно.
Вам щось треба?
- Ні. - Пити?
Не треба.
Ви ще живі. Хороший знак, правда?
- Схоже на те. - Так.
Знаєте, чому ви ще живі?
- Це ви мені скажіть. - Я скажу.
Розповідайте, де зараз маля Шарлін,
як її звуть, де вона живе.
Мені треба знати, де живе Рокетмен.
Як його звуть.
- Добре. - Пет із гетто.
Згода. Я можу піти вам назустріч.
Їх звуть Фред Флінтстоун та Артур Фонзареллі,
а їхня адреса — Альфа Центавра.
Супер. Я в захваті.
Паскуду викрали й замкнули, а він усе жартує.
Просто знайте, що я не боюся.
Я таке ціную.
На вашому місці я б теж не боявся.
От тільки не знаю, чи ваша сестра такої ж думки.
Як звуть його сестру?
Памела.
Жартики скінчилися?
Як їх звати й де вони живуть?
Їх звуть Боб і Вілла Ферґюсони. Живуть у Бектан-Кросі.
Бектан-Крос.
Придумай причину відрядити туди солдатів.
- Наркотики й тако. - Зрозумів.
І збери всю інформацію про місця збору,
популярні в підлітків.
Буде зроблено.
Шепе.
Шепе. Іди сюди, йди сюди.
Де ти... Ходімо зі мною.
Як ти тут?
Апорт!
Шепе!
Шепе.
Панове, це операція «Закаблук».
Район дій — Бектан-Крос.
Це місто-притулок, заповнений тисячами смердючих мексів.
Термінова операція із захоплення двох цінних осіб.
Дорослий чоловік, Боб Ферґюсон.
Дівчина, Вілла Ферґюсон, 16 років, дочка.
Чоловіка вбити, тіло сюди. Дівча затримати.
ПОЛІЦІЯ
Нові дані. Сьогодні о 18:00 у школі Бектан буде вечір танців.
З 9 по 12 класи.
Увага, напрям 13.
Розділимося. Група один у школу.
Група два — зі мною до них додому.
Добрий вечір, панове. Спеціальний агент Тоджем.
Головна мета — ферма заморожених продуктів «Нівроку курча».
За даними розвідки, «Нівроку курча» — це прикриття
великомасштабної операції з розповсюдження героїну.
BTR, ваше основне завдання...
зачистка й закріплення
на фермі «Нівроку курча»
з метою припинення операцій із розповсюдження героїну.
Водночас ви, місцева поліціє,
зачистите й закріпитеся в «Шинах Блатського»,
в мексиканському ресторані «У Раліберто»,
у точці з тако в торговому центрі Бектана
і на заправці на перехресті Джей і Бойлер.
Це місто-притулок для тисяч смердючих нелегалів.
Очікуйте, що місцеве населення співчуватиме й підтримуватиме
злочинні організації, які є нашою метою.
Дякую.
У тебе похмілля, і ти прийшов додому о 3:00 ранку.
Де ти був?
Що де? Вона навіть не тепла, доцю.
Де ти був?
Де я був? Я був...
Я ж казав тобі, де саме я був.
Ти питала. Я сказав, де був.
У «Растік Інн» зі старим гуртом.
Ти ж пам'ятаєш наш старий гурт?
«За кварталом нормальності». Пам'ятаєш Альберта?
Так.
Виявляється, Альберт купив усю стару апаратуру
зі старої студії гурту Steely Dan,
щоб отримати той вінтажний,
тріскучий звук підсилювачів.
Зараз таке вже нікому не треба.
Він зробив комп'ютерну програму.
- Одна кнопка... - Як ти дістався додому?
Ти про що?
- Як ти дістався додому? - Машиною, звісно.
Ти вів машину?
А ти що, моя нянька? Що...
- Так. - Я свою норму знаю, доню.
Я знаю, що роблю.
- Лише трохи випив. - Тату.
Що?
- Що? - Я не хочу бути твоєю нянькою.
Не хочу думати, чи не впилявся ти в стовп.
- Я не впилявся... - Я цього не просила.
Просто такі мені випали карти.
- Кості, рибко. - Що?
Не карти. Карти не випадають. А кості — так.
Відвали, Бобе. Просто відвали, ясно?
Подорослішай.
Ого. Добре.
Ну... Мені подобається, як ти себе відстоюєш.
Я пишаюся тобою, доню,
але так
говорити з батьком — це вже...
Твоя правда.
Кажи мені, що думаєш, завжди.
Нічого не приховуй.
Що з тобою не так, бляха?
Авжеж. Маю про це пам'ятати.
І часом я лажаю.
Хто це? Хто то?
Хто там?
Мої друзі.
І в них червона тачка, вони собі їздять...
Трохи яскрава, так?
Просто машина.
- І ти їм це дозволила? - Так.
- Приїжджати сюди? - Так!
Хто то з помадою? Як звати?
- Бобо. - Бобо.
- То він, вона чи вони? - Тату, припини.
У них перехід? Я хочу знати...
Вони небінарні.
Для ввічливості.
Це не так і важко! «Вони, їх».
А то що за фрік біля дверей?
Мабуть, Блуто.
Вони пруться сюди?
- Так! - Ясно.
Ти йдеш із ним на танці?
- Це мій друг. - Добре.
Нікуди ти не підеш з тим другом, не взявши це.
Бери!
ПЕЙДЖЕР «МОТОРОЛА»
- У кишеню. - Не хочу я в кишеню.
- Тоді в підв'язку чи куди там. - У підв'язку?
Що? Довбані...
- Як життя? - Привіт, як ти?
- Усе норм? - Так.
- Я по Віллу. - Ага.
Ти завжди так голосно лупиш у чужі двері?
- Так. - Секунду, братику.
Поклади в... Сумочка є?
Не обговорюється! Поклади його в сумочку!
Та нікому ти не треба. Ти в курсі?
Це ти так думаєш.
Друзяки, як ви? Усе круто у вас?
- Зависаєте? - Так.
Ідете на танці?
Так, норм.
Знай: те, що ти зробиш з нею,
я зроблю з усією твоєю сім'єю, суко.
- Я не жартую. - Стоп, що?
- Тату? - Просто кажу.
Ми говоримо про свободу, доцю. Про свободу.
Смішна ця свобода, скажи? Коли вона є,
ти її не цінуєш, а як втратиш, то вже пізно.
Її не стало. Пуф!
Ну все.
У духовці запіканка з кіноа.
- Витягнеш. - Зрозумів.
- Розважайся. - Добре.
Домовилися.
Відпусти його.
Агов!
- Так? - Та не ти.
Я їй кажу. Ти сідай у машину.
Скажи це.
Скажи це, доню.
Люблю тебе, Бобе.
Я тебе теж люблю.
Довбані фріки.
Є зарядка? Телефон здох.
Ні. Класна спідниця.
- Дякую. А в тебе сукня. - Дякую.
Агресивний у тебе тато.
Він параноїк, зрозуміло?
Ясно.
Біля тенісного корту.
- Стоп, у кого те відео? - І...
Ні. Це навіть не найкраще.
- І вона буквально там наригала. - Ой, вибач.
- Що? - Так!
Думаєте, в когось є це відео?
- Аякже. - Пішли знайдемо Тома з Роном.
Люба, не лякайся.
Добре? Я зараз скажу це.
«Зелені гектари,
Селюки з Беверлі-Гіллз і Гутервіл-джанкшн».
Повтори це мені.
«Зелені гектари,
Селюки з Беверлі-Гіллз і Гутервіл-джанкшн».
«Уже не будуть актуальними».
«Жінкам буде байдуже до Діка з Джейн
у "Пошуку завтра" ».
«Бо на вулиці вийдуть чорні...»
«У пошуках кращої долі».
«Революцію не покажуть по ТБ».
Тато казав, якщо хтось скаже мені ці слова, вірити їм, як собі.
Ти маєш вірити.
Бо ти в біді, Вілло.
Надійшов сигнал SOS. Я тут, щоб допомогти.
Але мусимо негайно їхати.
Слухай, я знала обох твоїх батьків.
У тебе багато питань, усе потім,
але зараз треба тікати. Поїдеш зі мною?
- Куди? - Байдуже, аби не тут.
Добре.
Ти мусиш бути поруч зі мною і робити саме так, як я кажу.
- Розумієш? - Так, мем.
- У тебе є телефон? - Ні.
Добре. Пішли, сонечко, ходімо.
Стоп, а мій тато?
Він знає, що робити. Готувався.
Боже. Бігом.
Ходу, мала, ходу!
Їдь, їдь!
Один-три-ехо, один-три-дельта. Світло, музика.
Усіх дітей у центр залу.
Скажіть, усе ок.
Хай вгамуються, я з ними поговорю.
Увага! Я попрошу всіх встати
і підійти в центр залу.
БИТВА ЗА АЛЖИР
- Ви знаєте Віллу Ферґюсон? - Ні.
- Знаєте Віллу Ферґюсон? - Ні.
Знаєте Віллу Ферґюсон?
«Лише тоді ми зможемо взятися за нашого справжнього ворога.
Національну визвольну армію».
Так?
Бобе?
Хто це?
«Нас чекають труднощі. І дорога невідома».
Стоп, перепрошую? Хто це?
Хто це?
Скажіть код вітання, Бобе.
Бляха.
Я не пам'ятаю бісів код вітання,
бо трохи накурився.
І минули роки, тож маєте мені трохи підказати.
- Я не... - Доведеться вам подумати.
Ясно.
Добре. Цей...
«Сонце, сонце...»
Думайте.
«Схід сонця. Схід сонця, схід сонця на заході».
Правильно ж?
У кампусі була облава, і Біллі Козла викрали.
Біллі Козел — це Говард Соммервіл, викрали Говарда Соммервіла.
Його викрали чи вбили. Що відбувається?
Викрали. Вчора. І це ще не найгірше.
«Молот на волі й прямує в Бектан-Крос».
Стів Лок... Стів, щоб він здох, Локджо?
Та якого ж, бляха, милого?
Куди вже гірше?
- Стів Локджо... - Готуйтеся, Бобе.
Безпеки нема ніде. Усе не так.
Під підозрою всі.
Ні-ні-ні. Повільніше. Чуєте?
Моя дочка... Моя дочка, трясця, пішла з дому.
Вона зараз не зі мною, тому дайте більше даних.
Вілла в безпеці. Леді Шампейн з командою витягли Віллу.
Вона в безпеці.
Добре. Гаразд. Хай там і буде.
Місця зустрічі залишаються незмінними.
- Побачимося. - Я побачу...
Добре. Скажіть місце зустрічі.
Яке... Алло?
Яке місце зустрічі... Алло?
Твою ж наліво! Триндець.
Добре. Нічого, Бобе.
Не панікуй.
Тільки не панікуй, Бобе.
Тримай себе в руках.
І давай без параної, бляха.
Ніякої параної. Роби те, що треба.
Отже, крок перший, крок перший.
РЕМОНТ АВТОМОБІЛІВ ПОСІБНИК
Відчинені двері справа.
Початкова перевірка завершена. Чисто.
Чисто.
Кухня.
Вітальня.
На задній двір.
- Я знайшов тунель! - Тунель!
Прокляття. Що скажеш?
Він підривник.
Газ.
Закрий.
Ні, ні!
Боже!
МУЖНІСТЬ, ПОВАГА, ЧЕСТЬ
АКАДЕМІЯ НІНДЗЯ СЕРДЖІО СЕНТ-КАРЛОСА
ТУАЛЕТ
ЦЕНТР ЗДОРОВ'Я ТА ДОБРОБУТУ МЕРФІ
ТЕЛЕФОН
«Вставай і співай».
Так...
«Кліпни оком».
«Доброго ранку».
«На годиннику нема стрілок».
«Чому?»
«Вони непотрібні».
«Котра година?»
Бляха. Знаєте, я цю частину не пам'ятаю.
Не прискіпуйтеся до пароля.
Це Боб Ферґюсон. Ви щойно дзвонили до мене додому.
Давайте до діла. Я маю знати точку зустрічі.
«Котра година?»
Слухайте, Стів Локджо щойно атакував мій дім.
Я не знаю, де донька.
- Це Боб Ферґюсон. Розумієте? - Так.
Я вже не пам'ятаю цього...
Оцих паролів і відгуків, ясно?
Давайте без них. Де точка зустрічі?
Добре, але скажіть, котра година.
Та вилупку, ти знущаєшся?
Знущаєшся, бляха? Ви самі мені дзвонили.
Це Боб Ферґюсон. Дійшло до тебе?
Хтось із опору чи Франції 75 щойно дзвонив мені додому. Щойно!
«Котра година?» — ключове питання підпільного руху.
Учити текст обов'язково.
Та не пам'ятаю я цих паролів з відгуками.
Пам'ятаю лише половину і цю срану гарячу лінію,
що вже й так диво.
Тож досить доколупуватися і назви точку зустрічі.
То, може, треба було краще вчити довідник повстанця.
Ні, це ви мені подзвонили.
- Це ти розумієш, дебіле? - Сер...
Ви дзвонили! Я шукаю дочку.
То передзвоніть нам, як знатимете час.
Ти що зараз...
Ти кинув слухавку, довбане ліберальне падло?
Та щоб ти...
ПОЛІЦІЯ BTR
Так, пішли!
Усі йдіть!
Що ти робиш? Руки вгору, на коліна! На коліна!
Руки вгору! Поліція!
Повернися!
Рейно.
Я на роботі.
Чим?
Чому ти так кажеш?
Секунду. Так, вам допомогти?
Боб. Ферґюсон, так.
- Ти в порядку? - Допоможи.
- Добре. - Рятуй, сенсею.
Ти ще там? О котрій ти закінчуєш роботу?
Я їду. Дзвони Маріселлі, що я їду.
Я вже в машині.
Так. Я наберу Есперансу й передзвоню тобі, добре?
Так. Бувай.
Бувай.
Бобе! Треба їхати.
Мені потрібна зброя! А в тебе тут тільки срані нунчаки!
Не знаєш, де взяти зброю? Трясця.
Сука. Будь воно все прокляте.
- Що це з тобою? - Це MKU.
MKU, вони зараз усюди!
- Усюди. - MKU? Яке ще MKU?
Вони виламали мені двері.
І зараз полюють на нас із Віллою.
Прямо зараз.
- Не пощастило, брате. - Так.
Слухай. А де вона?
Не знаю. Треба зарядити телефон.
На, візьми мій.
Не можу. Його відстежать. Я маю дзвонити зі свого.
Подзвониш у мене вдома. Їдьмо.
До тебе додому?
- Так. - А там є зброя?
Я тобі дістану.
- Вона ж у тебе є? - Так.
- Добре. - Зараз тут просто бісова облава.
Треба щось робити.
Добре. Тоді давай...
- Візьмемо з собою. - Їдьмо до тебе.
До тебе. Я заряджу телефон.
- У тебе є там зброя. - Бобе.
- Та що? - Зійди з татамі.
- Добре. Так. - Гаразд. Слухай.
- Дихай. - Добре.
Охолонь.
Океанські хвилі.
- Океанські хвилі. - Поїхали.
Уперед. Я за тобою. Пішли.
У мене вдома зараз мала мексиканська Гаррієт Табмен.
Усе чисто, від щирого серця. Не за гроші.
Візьми мій телефон.
Ні, ти що. Його відстежать.
Розумієш? Дзвінки відстежують.
- Що це за окуляри? - Бляха.
Слухай, ми з мамою Вілли
колись творили чимало фігні, ясно?
Були в складі Франції 75.
Її взяли, тепер ідуть по наші душі.
Гадство.
Поганий ти hombre.
Сідайте.
Я агент Денверс. Як ви?
Чудово.
Як вас звати?
Блуто. Дуже приємно, Блуто.
Дайте свій телефон. Розблокуйте.
Дякую. Вибачте за зіпсовану нами вечірку,
але ми маємо кілька питань. Ви не проти?
Ні.
- Ви тремтите. Усе ок? - Так.
- Нервуєте? - Трохи.
- Вам щось треба? - Ні.
Скажете правду — вийдете зразу.
- Так, сер. - Якщо збрешете,
- будуть проблеми. - Так, сер.
- Ви знаєте Віллу Ферґюсон? - Так.
Звідки ви її знаєте?
Ми хороші друзі.
Добре. Знаєте, де вона зараз?
Не знаю.
Коли бачили її востаннє?
На танцях.
Перш ніж ви прийшли на танці.
Який у неї номер?
У неї немає телефона.
Їй тато не дозволяє, тому...
Єдина старшокласниця в США, Вілла Ферґюсон, що не має телефона.
Виходить, так.
Альфа-2, мені треба адреса проживання Серджіо Сент-Карлоса.
Що це таке?
Старий трекер.
Спрацьовує в радіусі 100 метрів від неї,
якщо працює. Але він ніколи не працює.
Часом так, але переважно ні.
А її телефон?
У неї його нема.
Що, в неї є телефон?
Так.
То... У тебе є її номер?
Ні. Але всі знають, що в неї є телефон.
Чому вона не сказала мені, що він у неї є?
Не хотіла тебе злити.
Їй не можна мати телефон!
Може, не хотіла тебе злити.
Я не злюся. Мене вже ніщо не злить.
Боїшся?
- Ні. - Ні?
А варто.
Твій тато колись згадував Стіва Локджо?
Так.
Так?
Що він тобі казав?
Це він убив мою маму.
Биймо їх їхньою ж зброєю.
Зрозуміло.
Давайте сюди Едді Ван Галена.
Особовий склад, увага!
Газ, газ, газ!
ПОЛІЦІЯ
Уперед, пішли!
Боже мій.
Біджі!
Що нового?
Там, бляха, Третя світова війна!
Чекай мене в «Дженезисі» зараз.
Вони зі мною. Ясно?
Занесіть усе всередину, зустрінемося нагорі.
Поки я не замкнув!
Усім. Магазин зачинено. Допомагайте! Давайте.
- Є зарядка? - Допомагайте.
- Дякую. - Ми зачиняємося.
- Дякую, брате. - Агов.
Маємо 20 хвилин доправити всіх до церкви. Ясно?
Так.
- Допомагай. Добре? - Так.
Піди нагору, зроби ласку.
Знаю, ти не любиш тунель. Іди зі мною.
- Добре. - Іди нагору, помагай.
Естебане! Естебане, відклади телефон.
Іди пильнуй вхід у магазин.
- Хутко! - Ану відклади телефон!
- Відклади, кажу! Швидко! - Я не на телефоні!
Прокляття!
- Я його заряджаю! - Нагору.
- Бачиш? - Нагору неси.
- Трясця! - Неси нагору.
Друзі, приберіть тут. До блиску.
Бобе...
Тобі тут небезпечно. За мною.
Дерріку, вишикуй їх у коридорі!
Я буду в 24-му!
Як прийшло, так і пішло, Бобе.
- Так. - Бобе.
Заспокойся.
Заспокоїтися, так.
Еге ж.
Дякую, друже. Дякую.
Сюди.
У мою кімнату. Там тихіше.
Обрі, відклади телефон. На другий поверх.
- Ми їх виводимо. - Де твоя кімната? Тут?
- Чуєш, Бобе? - Отут?
- Так? - Це всі.
- Так. Привіт. - Усі, це Боб.
- Привіт, Бобе. - Ґрінґо Сапата.
Усі привітайтеся.
- Джейкобе... - Так, друже.
Іди на другий поверх. Маріселло, виводимо їх.
- Що? - Зараз.
Так. Бобе. Це Рейчел.
- Привіт, Рейчел. - Це Боб,
- а це Лендон, новенький. - Привіт.
- Як справи? - Привіт.
- Це тут? - Добре. Так. Сюди.
Дякую. Дуже приємно.
Ось тут. За диваном.
Дякую, брате, дякую.
Мерає. Медісон. Ходімо.
- Виходьте. - Добре.
Геть. Це моя кімната.
Дякую, дівчата.
Так. Давай.
Ну ж бо.
Чорт.
Вибач, старий.
Давай.
Нічого.
Ну ж бо, доцю.
Заряджається.
Будь ласка.
«Вставай і співай».
Привіт. Як справи?
Як ти, друже? Це знову я, Боб Ферґюсон.
Не знаю, чи ти пам'ятаєш, але ми вже говорили по телефону.
Схоже, між нами сталося невелике непорозуміння.
Ми якось невдало почали.
Я хотів дізнатися місце зустрічі з дочкою. Віллою.
Так. Якщо ви не можете відповісти на «Котра година?»,
я не можу сказати вам місце зустрічі.
- Це ключовий принцип. - «Котра година?»
Дивно, що ви не знаєте.
Я не знаю, чи ви той, за кого себе видаєтe.
Добре.
Може, давай я...
Скажу тобі якісь дані,
а ти скажеш якісь дані мені?
Обміняємося інформацією. Мене звати Боб Ферґюсон.
Не знаю, чи ти чув.
Я роками був членом Франції 75. Дуже багато років.
Мене звали Петом з гетто, Рокетменом, таке.
Єдина проблема в тому,
що відтоді я пропив мозок.
За останні 30 років я підсів на наркотики й алкоголь.
Я люблю наркотики й спиртне,
і я хоч убий не пам'ятаю, клянуся своїм життям
і життям своєї єдиної дитини,
відповідь на твоє питання: «Котра година?»
20:15.
Мені треба знати цю точку зустрічі, розумієш?
- Мені це треба. - Я розумію.
- І питаю у вас: «Котра година?» - Бляха!
Якщо не скажеш точку зустрічі, богом клянуся,
я тебе вистежу й запхну підпалений динаміт
прямо тобі в сраку.
Це небезпечно. Ви зараз порушуєте мій особистій простір.
Порушую твій простір? Що ти за революціонер такий?
Ми не в одній кімнаті.
- Це телефонна розмова! - Веди хлопців...
- Не кричіть. - в іншу кімнату.
Це порушення моєї безпеки. Шумові тригери.
А скажи таке.
Скажи одне, зрештою.
Як тебе звати? Мені треба знати твоє ім'я.
- Мене звати товариш Джош. - Так.
Товариш Джош. Придумай собі краще ім'я.
По-перше, це ім'я якесь жалюгідне для революціонера.
По-друге, кажи координати.
Де ти зараз? Кажи!
Я в секретному місці, десь
між вкраденою землею племені вабанакі
і вкраденою землею племені чумаші.
Ти просто нестерпний, чуваче. Ти...
Реально нестерпний.
У революціонерів усе не так.
З тобою важко говорити.
Я ж даю тобі інформацію!
А ти прискіпуєшся, блоха смердюча!
Ось ти хто, блоха прискіплива.
Знаєш, що я з такими роблю?
Я дзвоню Ґрейхоку Десять.
- Ґрейхоку Десять? - Я дзвоню Ґрейхоку Десять. Ясно?
Поклич до телефона свого керівника,
бо він у тебе є.
Є, товаришу Джоше. Правда?
Зараз я про тебе доповім. Мало не буде. Второпав?
Дай слухавку своєму командиру.
Дзвоните Ґрейхоку Десять?
Дзвоню Ґрейхоку Десять, товаришу Джоше.
Чекайте, будь ласка.
Довбаний козел. Попався.
Зараз розколеться.
Це якась дурна й дріб'язкова фігня, Бобе.
Він вчепився за один твій пароль.
Падлюки.
Вибач, що припер це до тебе додому.
Пробач за все.
Ми сотні років були в облозі.
Ти ні до чого.
Не будь егоїстичним.
Таке життя, друже.
Життя!
Завжди є якась невеличка, дрібна деталь, правда?
Добре. Іди вперед.
Джейкобе!
Ми йдемо!
Так, хлопці.
Есперансо.
Чому так довго? Господи.
Ви, хлопці, такі некомпетентні.
Трясця! Давай швидше.
Альфа-1, це Зулу. Утікач у потрібній нам будівлі.
Ідіть до Серджіо Сент-Карлоса.
Я переїду в інше місце.
Час зайти в дім. Треба два авто для супроводу.
Так. Хто це?
Так! Вітаю! Хто це?
- Хто це? - Хто це?
- А це хто? - Це Боб Ферґюсон. А ви хто?
Мій брат.
- Хто це? - Це Талейран.
Таллі!
Таллі, брате. Послухай мене, старий.
Виручай, друже. Вілла в них.
Ти чув, що Вілла в них? Треба...
- Точка зустрічі, негайно. - Ти маєш...
Дай відповідь на питання.
Ні. Не змушуй мене відповідати.
- Пете. Не спіши. Ти знатимеш. - Не пам'ятаю.
- Стільки років минуло. Прошу. - Ти знатимеш.
Яка моя улюблена поцька?
Мексиканська безволоса.
Добре. Секунду.
Сучий ти сину. Це ж герой війни, трясця.
Чуєш, зустріч у церкві Сестер Хороброго Бобра.
Сестер Хороброго Бобра.
Це та будівля в горах?
Дай точні координати.
Секунду. Скажи йому, як туди дістатися.
Вибачся. Будь щирим.
Алло.
Вилупку! Дай мені координати зараз же.
- Добре. - Швидше!
Даю. Сестра Рошель — на Олд-Мішн-роуд...
- Повільніше. Чітко. - до Кроу-Крік-роуд...
«ДЖЕНЕЗИС»
ПОЛІЦІЯ
Машину сюди.
Сенсею!
- У горах Чупакабра. - Гори Чупакабра.
І я хочу офіційно перепросити.
- Офіційно перепросити, кажеш? - Так.
Яким був пароль, до речі, ти, довбане мудило?
«Часу ще не існує, але він усе одно нас контролює».
Іди в сраку, ідіотисько!
Пішов ти! У тебе явно нема дітей, дебіл ти драний.
Чуєш? Я дізнався координати.
З Олд-Мішн-роуд до Кроу-Крік, потім до гір Чупакабра.
- Час їхати, Бобе. - Їдьмо.
- Координати є. - Глянь у вікно, Бобе.
- Що? - У вікно глянь.
- Обережно. - Чорт. Сука.
Вони тут!
Прокляття, вони... Дідько. Вони...
Магазин зачиняється. Inquilinos пішли.
Постукають — робіть своє.
Як вони нас знайшли?
Мабуть, ти забагато дзвонив.
Певно, твої дзвінки відстежили.
- Який у нас план? - Біджі!
- Який план? - Я думаю.
- Це моя зброя? - Чекай.
- Біджі! - Треба йти.
Веди його на дах,
тоді до моєї тачки на Лафам. Ось ключі.
Відведеш — дзвони. Латино Хіт, за мною!
Ні. Я з ними не піду.
Я з ними не піду! Я маю йти з тобою.
Ти потрібен мені, брате. Прошу, сенсею.
Відвага, Бобе. Відвага.
І все?
Відвага. Так.
Дякую. Чуєш? Дякую, сенсею.
Дякую, сенсею! Дякую!
Чорт забирай!
Сюди, Бобе!
- Давай сюди свій мотлох! - На.
До сраки, як ви це зробите.
Дайте номер за наступні десять секунд.
Я нічого не знаю, сер.
Я схожий на твого батька?
- Трохи. - Давай номер
або вставай, руки за спину.
- У мене нема її номера. - Встав.
Руки за спину.
Наручники. Виводьте його.
Він у мене є.
Тепер він у тебе є?
Який?
Ти ж учиш основи здорового глузду?
Сядь, бляха.
Який номер?
Він під Hello Kitty.
Дай його мені.
Дай його мені!
Я питала, чи є в тебе телефон.
Ти подивилась мені в очі і збрехала.
Я тут твоє кляте життя рятую. Ти це розумієш?
Більше мені не бреши.
Альфа Два на зв'язку!
Жіночий телефон рухається на південь по 135.
Стояти.
Група один, вивозимо.
Добре.
Чорт.
МЕБЛІ ЕКОНОМ-КЛАСУ
- Біджі. - Сенсею,
твій тип упав з даху, його заарештували.
Що в біса сталося?
Він упав з висоти 12 метрів на дерево.
Chota влупив його шокером.
А моя гвинтівка?
Вона в мене.
Добре.
Зустрінемося біля церкви.
НЕ ПЕРЕТИНАТИ ПОРУШНИКИ БУДУТЬ ПОКАРАНІ
Рошель.
Ну, Деандро, що це за нові фокуси?
У мене дитина, Вілла Ферґюсон.
Це дочка Перфідії Беверлі-Гіллз.
Я прийшла до вас у тяжку годину і у відчаї прошу порятунку.
Неймовірно.
Я дуже схожа на неї?
Ні. Не дуже.
Але душі у вас схожі.
Тому прихистити тебе тут — великий ризик.
Дочка щура — щуреня.
І ми повинні бути обережними.
Ти вмієш готувати?
Так.
Ми не пускаємо жити нікого,
хто не бере на себе обов'язку внесків у громаду й винесення непотребу.
Я зароблю собі на їжу й сратиму там, де скажуть, якщо ви про це.
Я про це.
Сестро Вокс, проведи малу Перфідію в кімнату Панчо Вільї.
Добре.
Пояснюю правила.
Отже, рушники тут.
Ванна кімната там.
Подушки там, як бачиш.
І не питай про бісів Wi-Fi, бо в нас його немає.
Будь як удома, Золотоволоско.
Що вона знає?
Вона вважає свою маму героїнею.
А я...
не наважилася сказати їй правду.
Не змогла.
Перфідія Беверлі-Гіллз...
це проблема, яка не дає спокою.
Цій революції не треба, щоб тут бігала ще одна така.
Нам і так важко.
Ти войовничіша за нас усіх, Деандро.
Мені ця хрінь остогидла вже давно.
- Тіме! - Еліс, як ти, люба?
Дуже добре. Дякую.
- Ти красень. Голодний? - Дякую.
Так. Але насправді я вже, мабуть, запізнююся.
- Краще піду туди. - Можу посмажити оладки.
Поїси, поки йтимеш.
Бананові оладки? Знамениті бананові оладки Еліс?
Саме так.
Знаю, тебе чекають.
Краще піду туди.
Радий знову бачитися, Еліс.
Навзаєм, Тіме.
Заходьте.
Тіме.
З Різдвом. І Миколаєм.
З Різдвом.
- Як справи? - Добре.
- Давно не бачилися. - Так, Сенді.
Вірджила Трокмортона знаєте.
З відділу очищення й спотворення.
- З Різдвом. - З Різдвом.
І знаєте Білла Десмонда з Вайтголла.
Білле, з Різдвом.
І, звісно, ви знаєте Роя Мора.
Генерала П'ятої флотилії з заходу.
Так, сер. Доброго ранку.
Сідайте.
То що в нас тут?
Чим я можу допомогти?
Ну, Тіме,
ми щойно дізналися про тривожну чутку.
І запросили вас прояснити ситуацію.
Білл розкаже вам деталі.
- Вам слово, Білле. - Добре.
Тіме, скажу прямо.
Є непідтверджена інформація,
що полковник Стівен Джей Локджо — батько дитини змішаної раси.
Змішаної з якою расою?
Непросто це казати, але...
Так.
З чорною.
Що ж...
це важливе відкриття, якщо це правда.
Білле, поділитеся джерелом інформації?
Звісно. Це частина подвійної перевірки історії білих янкі.
У комп'ютерному файлі були старі документи
про чорну бойовичку на ім'я Джанґлпуссі.
Вона розповіла офіцеру цю саму історію 15 років тому.
П'ятнадцять років тому.
Стільки часу дані були в старому файлі.
Пощастило, що ми натрапили.
І де та Пуссі?
Давно померла.
Нема більше Пуссі.
А кілька днів тому
Локджо найняв мисливця за головами вивезти цивільного з Ель-Пасо.
Керував Аванті К'ю. Знаєте його?
Так, я знаю Аванті. Хороший солдат.
Не чудовий?
Він бездоганний, але не рідний син країни.
Це його брудний секретик.
Видає себе за напівмексиканця, але сам почасти команч
чи, не знаю, ескімос.
Вистежує відмінно.
Скаже, скільки грошей було в людини,
глянувши на її слід, але нечистокровний,
тому я б йому не довіряв.
Так, проте
він майстерно знайшов те, що шукав Локджо.
Авжеж.
Він знайшов Говарда Соммервіла.
Колишній учасник Франції 75. Керує підземною залізницею,
привозить нелегалів із південного кордону на північ, у Бектан-Крос,
де він створив так зване місто-притулок,
дає роботу й житло наркоторговцям і психопатам.
А ще затято курить траву.
Справді? Схоже, справжній професіонал.
Ми дізналися, що полковник Локджо відрядив своїх людей у Бектан-Крос
і провів рейд класу А на фермі заморожених продуктів «Нівроку курча».
О ні. Я обожнюю їхні нагетси.
Тепер можливий дефіцит нагетсів.
Плюс власник «Нівроку курчати» — теж наш Різдвяний авантюрист,
брат Берт Римгорн, який хоче повернути нелегалів до роботи.
Далі...
Він вторгся в середню школу, Тіме.
Так.
Середню школу.
І тепер на вулицях Бектан-Крос розчахнулося пекло.
А ще він вимкнув свою A-TAK.
Вибачте, що перебиваю,
але я розумію, до чого ви.
Цікава послідовність подій.
То Локджо шукає свою напівкровку,
але чи знаємо ми, де її мати?
Цікаво, що ви спитали.
Перфідія Беверлі-Гіллз.
Наразі зникла. Колишня учасниця Франції 75.
Років 15 тому вона потрапила в програму захисту свідків
і зникла.
Агент, який її заарештував...
полковник Стівен Джей Локджо.
За даними агентства, її бачили на Кубі або в Алжирі, залежно від звіту.
То...
не самовіддана матуся, як я розумію.
А ще називають дикунами нас.
Локджо забруднив свій член.
Хай тепер відмиває.
Якщо він знайде цю дитину,
то зможе знищити докази
і далі тримати нас усіх за дурнів.
Що накажете мені зробити, сер?
Тіме, з огляду на ваш досвід у сімейних справах, можливо...
Відчистьте все.
Відчистити?
Так чисто, щоб ми всі могли їсти з підлоги.
Так. Настільки чисто.
Так, сер.
Ну добре, панове.
Схоже, я їду на захід.
Хай поможе святий Миколай.
Слава святому Миколаю.
Я хочу дещо у вас спитати.
Питай.
Вона була щуром?
Так.
Тато казав, що вона була героїнею.
Не бийтеся головою.
Головою не бийтеся.
Не бийтеся головою.
Добре.
Знаєте своє прізвище?
Ні.
Яке ваше прізвище?
Бетмен.
Годі. Справжнє прізвище.
Паркер. Пітер Паркер.
- Гаразд, слухайте. - Так.
Останній шанс. Прізвище, інакше
- ще одне звинувачення. - Так.
Не діставайте мене, заради бога!
Паркер. Джим Паркер.
- Вас звати Джим Паркер? - Так.
Добре. Дата народження?
Десь у 80-х роках.
- У 80-х роках. - Так.
Ходімо. Твоя черга.
Пішли.
Вставай. Бляха.
Сядь тут.
Містер Джим Паркер, правильно?
Сорок два роки?
У вас візьмуть життєві показники, добре?
Містере Паркер.
Містере Паркер, я тут.
У вас є проблеми зі здоров'ям?
- Так. - Містере Паркер, гляньте на мене.
Бобе. Ви можете подивитися на мене?
У вас діабет?
Так.
Ви вчора приймали інсулін?
Якщо ви поганий hombre,
то обов'язково колете інсулін щодня. Так?
Офіцере, цього не приймемо.
Йому треба в лікарню.
Дякую, сер. Гарного дня.
- Вітаю, як ви? - Добре. А ви?
Добре, дякую.
Містере Паркер, ось ваш туалет, добре?
Перевірмо ваш цукор.
Ви пройдете крізь туалет
прямо по коридору, тоді направо до пожежної драбини.
Прямо зараз.
- Зараз? - Зараз.
Офіцере. Підпишете цей бланк разом зі мною?
Боже!
Гей, Бобе!
Сенсею! Сенсею, братику!
Сенсею, дякую. Дякую, брате. Дякую!
Привіт. Ось, візьми.
Дякую! Господи.
Добре. Зробімо селфі.
Боже, ти приніс... приніс...
- Що? Добре. - Ось.
Ми зробили це. Ми змогли.
- Валимо звідси. - Куди їдемо?
Сестри Хороброго Бобра. Гори Чупакабра.
Діймо.
Сірі, Сестри Хороброго Бобра.
- Як доїхати до Сестер... - Гори Чупакабра.
- Гори Чупакабра.
Гаразд. Не щодня рятуєш когось із 75 двічі за один день!
Погнали, дідько!
- Так! - Уперед!
УВАГА ДІТИ
МАГАЗИН
- Ще щось? - Ні, сер. Він тут.
Мекс.
Сер, я полковник Стів Локджо.
Зі мною жарти кепські. Маєте інформацію — кажіть.
Я бачив сірий фургон, що їхав на північ по Кроу-Крік-роуд.
- А в ньому? - Я не бачив.
Водій білий, пасажирка чорна дівчина.
На північ.
Що в цих горах?
Сестри Хороброго Бобра.
Хто вони?
Вирощують траву. Черниці.
Це якийсь збочений жарт над богом?
Я не жартую.
Скільки жінок?
Не знаю. Багато. Десять чи й двадцять.
Зброя?
Вони наче вегетаріанки.
Мужики, зробімо те, що ми вміємо.
Дельта-2, це Дельта-1. Треба зображення.
Гірський хребет за десять кілометрів.
Руки!
ПОЛІЦІЯ
Можеш іти.
Підійди ближче.
НАБІР ДЛЯ ПІДТВЕРДЖЕННЯ БАТЬКІВСТВА МЕТОДОМ ПЛР
Якщо збігу не буде, я тебе відпущу.
Але в разі збігу...
Якщо буде суцільна лінія,
матимеш проблему.
Що це таке?
Твоє майбутнє.
Скільки тобі зараз років?
Тобі 16 або 17 років. Одне з двох.
У тебе є хлопець?
Мені нема що вам сказати.
Ти ще мала для хлопця, тому ні.
Не відповідайте за мене.
Усе логічно.
Витягуєте її зі школи.
Знаходите її телефон. Розбиваєте об бордюр.
А потім губите її за крок до фінішу
в якомусь смердючому монастирі?
Неприємно, мабуть.
Ви — мені, я — вам.
Віддасте мені Пета Калхуна,
Рокетмента, Пета з гетто,
і я відпущу вас із дівчиною додому.
Вона з полковником, знаєте?
Під словом «додому»
маю на увазі федеральну тюрму для вас.
Ти її зґвалтував?
Думаєш, ти моя дочка?
Ти кохав її?
Відповідай мені!
Думаєш, ти моя дочка?
Хай там що покаже тест, у мене є батько, і це не ти.
Батько? Твоїй матері було його мало.
Чому не буде мало тобі?
Де він?
Клянуся, я не знаю. Не знаю.
Деандро, знаєте, скільки людей сидять навпроти мене і божаться,
що вони не знають?
«Клянуся богом, я не знаю».
Клянуся богом:
якщо ви таки знаєте, ми можемо врятувати ту дівчину.
Вона нічого не зробила, і я не знаю.
Я не знаю, де він.
Знала — сказала б. Але не знаю.
Та що з тобою, бляха, не так? Де він?
Врятуйся, сядь у в'язницю,
я передам полковнику, ти врятуєш дівчину.
Ось твої варіанти. Ти в програшній ситуації,
але, можливо, врятуєш собі життя.
Тобі треба більше макіяжу, щоб бути гарнішою.
Коли люди йдуть на танці, то причепурюються.
Більше фарбуються.
Чому в тебе така тісна футболка?
Я не гей, якщо ти про це.
Я цього не казала.
Я не гомосексуаліст.
Я цього не казала, але ти, бачу, носиш підбори.
Саркастична, значить. Ти... Так-так.
Ти просто принцеска, чи не так?
Гостра на язик. Як і твоя мати.
Твоя мати багато патякала, і я її поховав.
Важко згадати, що ти щойно прочитав?
Якщо суцільна лінія, у мене проблема. Ні — відпустиш.
Я не можу бути твоєю, я хоч, бляха, читати вмію.
Стули пельку. Просто стулися!
Ти, дворняга срана!
Ой-ой.
Машину сюди. Дитину в машину.
Ніколи не думав, що цей додік повернеться до нас.
Я розлінувався. Втратив пильність.
Я думав, що колись у двері зайде
її мама, а не цей клятий вилупок.
Побачить доньку, навчить її дівчачих штук,
заплітатиме волосся...
буде мамою.
Я не вмію її заплітати.
Ти це знаєш?
Не вмію вкласти гарно волосся.
Ну...
Не впадай у відчай, Бобе.
Не буду.
Я тут.
Пригальмуй, брате.
Козел.
Ось і він.
Поклади це в рюкзак.
Мабуть, це кінцева, так?
Не для тебе.
Океанські хвилі.
Я мушу тебе покинути, Кемосабе.
- Що? - Далі підеш пішки.
- Пішки? - Так.
Зараз.
Я поверну на цій заправці, пригальмую,
а ти вистрибуй на ходу. Далі я сам.
Відстебнися й готуйся.
- Стрибати на ходу. - Так.
Добре.
- Знаєш, що таке свобода? - Що?
Відсутність страху.
Як той Том, щоб його, Круз.
Добре. Стрибай на чотири. Раз...
Два...
Дай мені зброю!
Три...
Пішов! Пішов!
Чотири!
Пригальмуй!
Давай! Чотири, Бобе!
Стрибай, чотири!
Вставай! Ми їдемо.
Надолужуєш згаяне? Ігри тата з донькою?
Я – Різдвяний авантюрист!
Знаєш, що це таке?
Ні!
У мене є вище покликання.
Це більша честь, ніж мати тебе.
Контакт, контакт! Прямо попереду!
Я кохав її, якщо цікаво.
Найвродливіша відьма, яку я бачив.
- Замовкни. - Так, вона була одержима.
- Стулися, бляха. - Божевільна.
Як і ти. У тобі теж це є.
Я нюхом чув це від неї і від тебе теж.
Вона була сраним щуром.
Вона була воїтелькою, праведною войовницею свободи!
І вона боролася зі слабкими!
Вона була сраним щуром!
Поважай матір і батька своїх.
Виколи собі очі, паскудо.
Аванті.
Як там вилов людей?
Нормально. А ти як?
Бувало й краще.
Як не одне, то друге, трясця.
У тебе теж так буває?
Коротше...
Мені треба позбутися цієї.
Хто це?
Підозрювана у вбивстві. Нелегалка.
З наркокартелю. Ніхто її не шукатиме.
Це дитина. Дітей не беру.
Діти коять злочини.
Чому сам не зробиш?
Не можу. Я зайнятий. А хто може?
- Ерик Ґерроу. - Не хочу я Ерика Ґерроу.
Заплачу подвійну ціну.
До сраки. Я цього не робитиму.
Добре.
Знаєш 1776
біля Дель-Ріо й Волтерз-Лендинг?
- Так. - Так.
Відвези її їм, оплачу денну ставку.
Вискочка.
Де твоя вихованість, чорти б тебе взяли!
Хто тебе виховав?
Ти це бачиш?
Бачиш це?
Так тебе мати виховала.
Залазь туди.
Бийся ногами скільки влізе.
Бийся-бийся!
Вибач, що все так закінчилося.
Була б ти вихована, ми б познайомилися ближче.
Сука мала.
Стерво малолітнє.
Ці кляті відьми...
Куди ти, бляха, мене везеш, мудило?
Хтось тебе шукатиме?
Я питаю, хтось тебе шукатиме?
Так.
Мене знайдуть, і тобі буде гаплик.
ФРУКТОВИЙ КІОСК ВИД НА МОРЕ
Бляха. Давай.
Сука! Та що ж це!
Пригнися.
Підніміть сорочку й поверніться.
Руки за голову.
До роботи.
Не ворушіться. У вас є зброя, сер?
Ні, сер.
Чому від нас тікали?
Дуже стомився, пані.
Не бачили маячків?
Бачив.
Що ви викинули з машини?
Перепрошую?
Що ви викинули там з машини?
- Сміття. - Ви впевнені?
- Так, пані. - Ви сьогодні пили?
- Кілька випив. - Кілька чого?
Кілька баночок пива.
Ось ти де.
Я тебе бачу.
Я бачу тебе.
Попався, сучий сину, не втечеш.
Швидше, ти, клятий шматок лайна! Їдь!
Хто цей козел?
Що ти хочеш?
БЕЗЖАЛЬНИЙ
Це від Локджо?
У нас тут тіло.
Прийнято.
Дякую, тубільцю.
Чорт.
От бляха.
О ні. Ні-ні-ні.
Прокляття.
Та сука!
Придурку, що ти робиш?
Дикуне, я знаю, що ти мене чуєш.
Вогняна вода зробила тебе дебілом.
Боже.
«Зелені гектари, Селюки з Беверлі-Гіллз
і Гутервіл-джанкшн»!
«Зелені гектари, Селюки з Беверлі-Гіллз
і Гутервіл-джанкшн»!
Зелені...
Вілло!
Сука.
Будь ласка. Добре.
Бляха!
«Зелені гектари, Селюки з Беверлі-Гіллз і Гутервіл-джанкшн»!
Що?
«Зелені гектари, Селюки з Беверлі-Гіллз і Гутервіл-джанкшн»!
Я не знаю, що ти...
Скажи це!
Вілло?
Вілло!
«Зелені гектари, Селюки з Беверлі-Гіллз і Гутервіл-джанкшн»!
Ні, доцю, це я. Вілло, це...
«Зелені гектари, Селюки з Беверлі-Гіллз і Гутервіл-джанкшн»!
Ну добре!
Це твій тато, Вілло!
«Уже не будуть актуальними». Подивись на мене.
Хто ти такий?
Це твій тато!
Подивись на мене.
Усе добре.
Ти ціла, доцю? Ти як? Ти ціла?
Ти в порядку? Ходімо. Іди до машини. Іди!
Поїхали.
Боже милий.
Тепер ти в безпеці. Усе добре.
Ви знаєте чорну бойовичку на ім'я Перфідія Беверлі-Гіллз?
Так, знаю.
Вона була в складі повстанської групи Франція 75?
- Була. - Так.
Полковнику Локджо,
ви були в романтичних стосунках з цією жінкою?
Панове...
я віч-на-віч вступав у бій з ворогом.
І в шпигунських темних провулках і тінях.
Одного разу мене зґвалтували навпаки.
Зґвалтували навпаки?
Поясните нам, як це працює, полковнику Локджо?
Ворог вдався до обману.
Мене опоїли наркотиками.
І поки я був непритомним,
мозок у мене не працював.
Але чоловіча сила — так, і я вірю, що мене використали.
Які у вас є докази?
Звідки ви знаєте, що це правда?
Я не знаю, але підозрюю.
Коли я отямився, приватне місце було чутливе,
і були деякі сліди взаємодії.
Взаємодії?
Вона була крадійкою сперми.
Демоницею сперми.
Правильно.
Полковнику Локджо,
з якою метою ворог міг зґвалтувати вас навпаки?
Вона побачила силу мого розуму й тіла.
І зажадала цього.
Вітаємо, Стіве.
Ви — Різдвяний авантюрист.
Мамочко. Дякую, сер.
Я покажу вам південно-західний штаб.
- Так. - Пройдемося?
Так, сер.
Перша зупинка в турі — ваш новий офіс.
Боже.
Знаєте, якщо чесно, Сенді,
я вже на мить було думав, що не пройду.
Локджо, нам пощастило, що ви з нами.
Само собою зрозуміло,
це місце, де ви можете повісити капелюха, проводити зустрічі,
зберігати особисті речі.
Ми хочемо, щоб наші члени почувалися як удома завжди,
вдень чи вночі.
Прекрасна ідея.
Зараз він порожній, але ми дозволимо вам його обжити.
Смак чоловіка його визначає.
Так і є, сер.
І ось ми тут.
Кабінет 55.
Гляньте на краєвид.
Уявляєте?
- Можна? - Звичайно.
Чорт. Я забув ваші ключі.
Зараз принесу з кабінету.
Так, сер.
У мене це вже давненько,
і я хотів віддати це тобі.
Добре?
Раніше не віддавав, бо я...
Я просто не хотів, щоб ти бачила певні речі.
Не хотів, щоб відчувала
смуток чи була збита з пантелику.
Не знаю, що я хотів. Мабуть...
Я хотів захистити тебе.
Від усього лайна твоєї матері.
Від мого лайна.
Мабуть, я просто хотів бути тим,
до кого ти приходила б по допомогу.
Тим...
крутим татом, якому можна сказати все.
Хоча я й знаю, що це неможливо.
Але я не хочу...
Я більше не хочу тобі ні про що брехати.
І вже кілька років у мене є дещо,
і я просто хочу віддати це тобі.
Я поділюся цим з тобою,
і якщо ти хочеш це побачити, то прошу.
Хочеш побачити?
Я не знаю, що це, тату.
- Ти не знаєш, що це? - Ні.
Це лист.
Лист від твоєї мами.
Його писали мені чи тобі?
Тобі.
Хочеш прочитати наодинці?
То йди.
Люба Шарлін,
привіт з того боку тіней.
Не хочу тебе шокувати, але я давно подумую тобі написати.
Я часто прокидаюся і думаю: здуріти, як і чому так вийшло,
що я зараз тут.
Відірвана від своєї сім'ї.
Я все життя прикидалася.
Я прикидалася сильною,
прикидалася мертвою.
Чи для нас уже запізно, після всієї моєї брехні?
Ти щаслива?
Ти когось любиш?
Що ти робитимеш, коли подорослішаєш?
Спробуєш змінити світ, як я?
Ми зазнали невдачі.
Але в тебе може вийти.
Можливо, саме ти наведеш у світі лад.
Я думаю про тебе кожнісінького дня,
кожнісінького дня.
Якби ж я була сильною для нас обох.
Я знаю, що колись,
коли прийде час і буде безпечно,
ти мене знайдеш.
Поцілуй від мене тата,
мого Пета з гетто.
З любов'ю, твоя мама Перфідія.
Як зробити так, щоб працював спалах?
Тут не видно моє обличчя.
Я не знаю, як повернути на обличчя.
Проведи пальцем вгору, з'явиться блискавка.
«Автоматичне вмикання та вимикання спалаху».
Ні.
Якщо натиснути на...
Там є такий...
Кружечок внизу справа.
Натисни туди.
Або поверни телефон іншим боком. Так теж можна.
- QST, QST. - Кружечок.
Це N6EDG, Віскі Сауер в Окленді.
Сигнал QST від Віскі Сауера в Окленді.
Він сказав «Окленд»?
Так.
Повторюю: тривають облави MKU.
Місце зустрічі протестувальників — Лінкольн-парк.
QST, це Віскі Сауер.
Усі на допомогу. N6EDG.
Окленд за три з половиною години їзди звідси.
Так.
Ти ж знаєш, що це далеко?
І на вулиці дощ.
Гей!
Будь обережна.
Не буду.
ОДНА БИТВА ЗА ІНШОЮ
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова