Ce faci aici?
Nu face pe proasta, Lupe.
S-a terminat cu teatrul.
O să negi că i-ai ucis pe Moncho și pe Barroso?
Negi că mi-ai pus crimele în cârcă și că ți-o tragi cu nenorocitul ăsta
ca să mă lase în închisoare?
- Nu e ceea ce pare. - Gura, nenorocitule!
Charro, treci la subiect.
TRAGICUL ACCIDENT CREAT DE LEONARDO PADRÓN
- Lăsați-mă să intru! - E un puști…
Lucía! Unde e mama ta?
Vă rog, discut eu cu el. Alex, ce e?
- Unde e mama ta? - Nu-i aici. Ce vrei?
- Ce e? - Mama e în pericol.
- Poftim? Ce s-a-ntâmplat? - Tata s-a dus după ea.
Sigur o să-i facă ceva. Trebuie să-l oprească poliția.
- Unde e mama ta? - Nu e aici.
Sun-o, te rog!
Ce e, scumpo?
Dă-mi-l!
- Da. - Ce e cu mama ta, Alex?
- De ce nu mi-am ascultat instinctul? - Credeai că scapi după ce mi-ai făcut?
Charro, știu că am greșit, dar sunt mama copiilor tăi.
Trebuie să luptăm pentru fiul care e în viață.
Nu-ți face griji, are deja o familie. E acasă la mine, cu sora lui.
- Sora lui? - Chelita, fiica lui Charro.
A zis că nu-i face nimic, dar e înarmat și e cu un tip și cu Tamara.
- Trebuie s-o ajutați. - Mă ocup.
- Tu rămâi cu Lucía. - Bine.
Liniștește-te, ai vorbit cu mama. Va fi bine.
TE APELEAZĂ DANIELA
Apelul va fi direcționat…
Emiliano, ai avut dreptate. Ulises și Lupe se întâlnesc cu Charro.
Vreau să-mi trimiți locația.
Te rog, nu te duce acolo. E periculos.
Fir-ar!
Charro, ce aștepți?
Femeia asta ți-a furat banii,
te-a băgat în închisoare, te-a înșelat și se culcă cu ăsta.
O lași să scape?
Ai dreptate.
Nu, Charrito! Frate…
- Putem rezolva problema. - Ce să rezolvăm?
Am un prieten judecător… Am vorbit cu el.
O să-ți anuleze acuzațiile, dosarul tău o să dispară
și te poți întoarce la viața ta, cu soția ta, cu…
- Soția? - Da.
- Cea cu care te culci tu? - Nu!
Ești derutat, nu e nimic de genul ăsta. Lasă arma!
Las-o! O să te ajut.
- O să mă ajuți? - Da! Jur că te ajut!
- Lasă arma jos! - Bine.
- Charro! - Ce e, Lupe?
Acum ți-e frică de morți?
Ce dracu'? Trebuie s-o omori pe Lupe, nu pe el.
Poți să mă lași în pace?
Pe bune?
Alcides, e nasol. Grăbește-te!
Știam că nu ai curajul!
Cheia…
- Să nu mă cauți. - Tamara!
N-o să te mai ajut.
- Charro, hai să îndreptăm lucrurile. - Ce dracu' vrei să îndrepți, Lupe?
Ți-am oferit o viață!
Ți-am dăruit doi copii! Te-am scos din bordel!
Și tu cum mă răsplătești, Lupe? Culcându-te cu ăsta?
Culcându-te cu David? Aruncându-mă în închisoare?
Te rog. Charro…
Ți-am spus că îl omor pe cel care m-a aruncat în pușcărie.
Dar nu mă așteptam să fii tu.
Uită-te în ochii mei!
Te iubesc!
Întoarce-te.
Întoarce-te, Lupe!
Hei!
Dă-mi asta, nenorocitule!
Nu știi că nu e politicos să spionezi relațiile altora?
Mi-ai luat familia.
Mi-ai luat casa și respectul lui Alex!
Mi-ai luat libertatea, târfă!
Dă-i drumul!
Dă-te, Lupe!
Morții mă-tii!
- Închide portiera! - Dă-i drumul!
Rezistă, frate.
Rezistă!
Fir-ar…
Rezistă!
O ambulanță la locația mea. Charro l-a împușcat pe Ulises.
- Ce? - Repede! Nu cred că rezistă.
Așteaptă să ajung cu întăriri!
Emiliano! Băga-mi-aș!
Ia-o spre drumul 33, Fonseca.
Grăbește-te!
Mai repede! Ne ajunge din urmă!
- Te rog… - Ai dat-o-n bară rău, Lupe.
Buruienile ca tine trebuie smulse din rădăcină.
Problema e că nu ai nimic acolo.
Atunci, omoară-mă. Haide!
Ca să scap de tine.
Dă-i drumul.
Lasă arma!
Ai ajuns o molimă!
Pentru familia mea și pentru a ta.
Tu ești cel care merită să moară.
Tu mi-ai distrus viața, nenorocitule!
Mi-ai distrus familia, mi-ai ucis fiul! N-ai putut să-l salvezi nici pe al tău!
Noi doi suntem la fel, nenorocitule.
Știi care e singura diferență? Eu am coaie.
Oprește-te, te rog!
Emiliano, oprește-te! Te rog!
Pune presiune pe rană.
Merg după ajutoare!
Am dat-o în bară, Lupe.
Toți trei.
Alex, tu și eu.
Uite ce m-ai obligat să fac, Charro…
N-am vrut să ajungem aici.
Îl avem pe Alex,
dar îl încurcăm.
Așa cum ai spus,
buruienile ca noi trebuie smulse din rădăcină.
Noi doi vom fi mereu împreună, Agustín.
Dar în iad.
Spune-i lui Alex că îl iubesc.
Te iubesc.
Te iubesc!
Te iubesc.
POLIȚIA MUNICIPALĂ
Alo?
Ce s-a-ntâmplat?
Mama e bine?
Vreau să respiri.
Tatăl tău a fost împușcat.
Îmi pare rău. Tatăl tău a murit.
Autoritățile nu au dezvăluit cum s-au derulat evenimentele,
dar au confirmat decesul lui Agustín Mejías, alias Charro.
Soția lui, Guadalupe Barranco, a fost internată
și așteptăm noi informații din partea autorităților
și a personalului medical.
În direct pentru Noción, Carla Robles.
Acum ce naiba facem?
Da, îți stă foarte bine cu tricoul ăsta! A fost al frățiorului tău. Da?
- Salut, campionule! - Uită-te la frumusețea asta!
- Bună dimineața! - Uite, sunt identici!
Nu-i așa?
- Ce faci? - Dă-i jos hainele alea!
Am făcut un copil, nu o clonă.
Ai intuit bine, m-am culcat cu Cayetana.
Acum suntem chit, după ce ai călcat strâmb cu fostul soț.
Așa am ajuns?
E concurs de înșelat?
Nu știu dacă asta am ajuns. Nu știu nici dacă mai suntem un cuplu.
Brenda, nu m-am uitat niciodată la altă femeie.
Dar nu știu unde e Brenda de care sunt îndrăgostit la nebunie.
Nu știu dacă nu a murit odată cu Mateo. Nu știi cât mi-e de dor de ea.
Să vorbesc cu ea, s-o privesc în ochi, s-o ating, să facem sex…
Regret că nu-ți pot satisface nevoile de bărbat în călduri.
Când a murit fiul nostru, a murit și corpul meu.
Nu pricepi că mi-e rușine să simt altceva decât durere?
Ești în starea asta de un an și nu vrei să ieși din ea.
Nu mai mergi la terapie.
Vrei să faci din copilul ăsta o copie a celui pe care l-am pierdut.
Amândoi l-am pierdut, Brenda.
Te implor să mă iubești, să plângi cu mine, să te apropii de mine.
Regret că m-am culcat cu Cayetana,
dar nu vreau să-mi petrec restul vieții ducându-ți dorul.
Întoarce-te la mine chiar dacă ai sufletul țăndări.
Dar vreau să te întorci, Brenda! Te rog!
Ce părere ai despre moartea lui Charro?
Nu știu.
Cred că…
mă simt ușurată.
Poate că ăsta e începutul unui nou capitol pentru mine.
Poate că e un lucru bun. Poate că vei vedea viitorul mai clar.
Poate.
Copiii…
Îl opresc, ca să nu trebuiască să-l auzi plângând. Revin imediat!
Ce e, scumpule?
PRESĂ CARLA ROBLES, JURNALISTĂ
BĂIATUL CARE VORBEȘTE CU MORȚII UIMEȘTE UN ORAȘ DIN SONORA
BĂIATUL CARE SPUNE CĂ VORBEȘTE CU ÎNGERII
I-a căzut suzeta, asta era…
Ce faci? De ce îmi cotrobăi în lucruri?
De ce ai scris despre fiica mea că vorbește cu un prieten mort?
Calmează-te, nu e ceea ce crezi.
Vrei să mai scrii o carte? Te folosești de ea?
- Sigur că nu! Nu e ceea ce crezi. - Mă crezi idiot?
Mereu am știut ce fel de om ești. Dar credeam că va fi altfel.
Nu vreau să te mai apropii de mine sau de fiica mea.
Cum am putut să mă încred în cineva care și-a trădat sora?
Ce e cu tine? Fabián…
Fabián!
Vă rugăm, dați-ne voie! Va fi și conferința de presă!
Târfă nenorocită!
Yola!
Yola, liniștește-te!
Da, este adevărat.
Doamna Guadalupe mi-a mărturisit
că e vinovată de moartea lui Moncho Gómez și Eulogio Pinto
și că a vrut să dea vina pe răposatul ei soț, domnul Mejías.
Declarația martorului e compromisă, onorată instanță.
Între martor și clienta mea s-a creat o relație personală.
Cum doamna Barranco i-a pus capăt, martorul încearcă să îi facă rău.
- Obiectez! - Se respinge.
Înțeleg afirmația apărării, cum că martorul vrea să-i fac rău,
dar dacă nu aveți alt martor, trebuie să resping acuzația.
Martorul se poate retrage.
Liniște în instanță!
Liniște!
Acuzarea îl cheamă pe următorul martor, Alejandro Mejías.
Martorul înțelege că, având în vedere relația sa cu acuzata,
poate alege să nu depună mărturie, conform codului de procedură penală.
Martorul dorește să continue?
Care e declarația dv.?
Am auzit-o pe mama vorbind cu avocatul tatei.
I-a spus
că va fi greu ca cineva să afle că ea e în spatele morții lui Barroso și…
Și a lui Don Moncho.
Când am abordat-o și am întrebat dacă e adevărat ce am auzit…
Știu că i-ai ucis pe oamenii ăia. Te-am auzit când i-ai spus lui Ulises!
Știi cum e să afli că mama ta e ucigașă?
- Fratele tău trebuia răzbunat. - Moncho nu era vinovat.
A fost o victimă colaterală.
Nu a negat.
Nenorocito!
Liniște!
Liniște în instanță!
După analizarea probelor și a mărturiilor împotriva lui Guadalupe Barranco,
instanța a stabilit că există motive suficiente
pentru a o condamna la 75 de ani de închisoare
pentru uciderea lui Ramón Gómez și Eulogio Pinto.
Declar ședința închisă.
Sunt mândră de Alex.
E nevoie de curaj ca să faci ce a făcut el.
Alex e un băiat bun.
Tu cum ai reușit?
Cum ai supraviețuit morții fiului tău?
Nu sunt sigură că am reușit.
Eu nu am reușit.
Ai un vizitator.
Iartă-mă.
Ai făcut ce trebuia, puiule.
Îmi pare rău.
Cineva trebuia să-i pună capăt.
Ai făcut ce trebuia.
Nu voiam decât să-ți ofer o viață frumoasă.
Și uite unde am ajuns.
Se spune că Dumnezeu nu-ți dă poveri pe care nu le poți duce.
Dar e o minciună.
Iartă-mă, Alex.
Nu pot să trec peste pierderea lui Gabito.
Nu eu i-am ucis pe oamenii ăia,
ci tristețea și furia mea.
Am vrut să-i răzbun moartea.
Să exorcizez durerea.
Dar totul a devenit și mai rău.
Și tata?
Și el trebuia să moară?
Tatăl tău te-a iubit foarte mult, Alex.
Dar a ajuns ca un vulcan incontrolabil.
Acum, în sfârșit, se odihnește după atâta furie.
Dar tu nu ești ca noi.
Nu permite ca faptele noastre să te definească.
Tu ești un om bun.
Oriunde voi fi,
chiar dacă voi fi închisă pe viață,
voi fi întotdeauna mândră de omul care ai devenit.
Să nu uiți niciodată cât te iubesc.
Totul va fi bine.
Tu vei fi bine, Alex.
Vei fi bine, puiule.
Vei fi bine.
Ajută-mă să împachetez, te rog. Fiecare lucru are cutia lui. Grăbește-te.
Bună, scumpo!
De ce plecăm așa, mami? Unde sunt tata și fratele meu?
Îți explic altă dată, prințeso.
Suntem iar singure împotriva lumii, ca întotdeauna, așa cum ne place.
- Ai împachetat păpușile? - Acum!
Fugi!
O călătorie neanunțată?
- Nu-s genul de femeie care stă la țară. - Mi se pare că vrei să fugi.
Nu știam că mutatul poate să pară fugă. Nu e ilegal, nu?
Nu, mutatul nu e.
Dar ajutarea unui deținut să evadeze
e altă poveste.
Evident că nu Lupe l-a ajutat. Trebuie s-o fi făcut cealaltă femeie.
Să presupun că cealaltă femeie sunt eu?
Tamara Ferrante, alias Pantera.
Pun pariu că tu ai plătit evadarea lui Charro.
Dar nu-ți face griji, nu mă interesezi.
L-a ajutat cineva din interior. Aia e persoana care mă interesează.
Dă-mi un nume
și te las să te întorci la Jalisco și să trăiești liniștită.
Altfel îți luăm fiica și te va vizita la închisoare.
Asta, dacă o s-o mai vezi.
Ce alegi?
Am fost să vorbesc cu femeia numită Pantera.
Mi-a spus tot.
Tu l-ai ajutat pe Charro să evadeze din închisoare.
- Despre ce vorbești? - Am dovezi.
O să-ți cer o favoare.
- Nu face asta! - Pleacă!
Ce vrei să faci?
Să mă omori?
Fă ce n-am avut eu curaj să fac.
Crezi că-mi pasă așa mult de viață?
Fă-o și distruge-ți viața, nenorocitule!
Am fost șantajat. Am fost amenințat cu publicarea unor filmulețe.
Cu minori, la dracu'!
Îți dai seama ce om de rahat ești?
Ce dezamăgire, Santos!
Ai fost prietenul meu, mentorul meu, modelul meu de integritate.
Nu face totul public.
Nu e doar reputația mea în joc, ci a instituției. Nu merită asta.
- Și ce propui? - Lasă-mă să demisionez.
Sau cer pensionare anticipată.
Sper
să te macine conștiința de viu.
Luați-l.
Mă bucur că te-ai hotărât să te întorci.
- Mulțumesc că m-ai primit, Fabián. - Oricând.
Să începem.
Spune-mi cum te-ai simțit ca mamă în etapa asta.
Adevărul e că am crezut că mă descurc mult mai bine, dar…
îmi dau seama…
că nu evoluez deloc.
Viața mea e un dezastru, Fabián.
Și etapa de doliu?
Cum ai gestionat-o?
Mă străduiesc.
Jur că mă străduiesc în fiecare zi.
În unele zile simt că avansez, apoi realizez că sunt mai rău ca înainte.
Nu știu ce să mai fac.
Încercarea asta e prea mult pentru mine, simt că nu pot…
Știu că nu vrei să mă vezi.
Vreau să mă asculți și n-o să te mai deranjez.
Bine?
Grăbește-te. Am treabă. Intră.
Știu că nu mă crezi.
Crezi că am otravă în vârfurile degetelor și aștept să împroșc cu ea.
Dar nu e adevărat.
Știi ce voiam cu povestea despre fiica ta, care vorbește cu nepotul meu mort?
Voiam să investighez, să aflu amănunte, dar împreună cu tine.
- Te rog… - Vorbesc serios.
Acum un an n-aș fi putut să mă pun în pielea ta sau a Danielei.
Atunci nu vedeam dincolo de vârful nasului.
Dar acum sunt mamă.
Înțeleg perfect iubirea ta pentru Paula
și ce derutant poate fi ce i s-a întâmplat.
De-asta am vrut să urmăresc ideea împreună cu tine.
Să vorbesc cu experți, să iau interviuri, să adun mărturii.
Să aflu dacă chiar e ceva dincolo de moarte.
Poate că Paula vede ceva ce noi nu putem.
Ia agenda.
Folosește-o, arde-o, rupe-o, fă ce vrei cu ea.
E a ta.
Atât.
Mulțumesc.
TULBURĂRI MINTALE SINDROMUL DE STRES POSTTRAUMATIC
MEDIUMURILE ȘI LUMEA SPIRITUALĂ
De ce ești așa serios, tată?
- Ți-ai terminat temele? - Da, tată.
Mă gândeam s-o invităm pe Carla la prânz sâmbătă.
Vreau să fac ce m-a învățat mama, prăjitura tres leches.
Carla mă crede. Și mama lui Rodrigo.
Lui Rodrigo îi plăcea când veneam aici cu Gol.
De-asta l-am adus.
Așa m-a rugat Rodrigo.
E ceva ce vreau să-ți spun
de câteva zile, dar…
Dar n-am făcut-o. Paulita…
Paulita spune că vorbește cu Rodrigo.
Știu că sună a bazaconie.
Dar mi-a spus unele lucruri pe care nu avea de unde să le știe
dacă nu era adevărat.
Și m-am gândit că, dacă Paulita poate vorbi cu Rodrigo,
pot și eu.
Am dat serile în care beam tequila
pe asta.
Îi scriu, îi spun toate lucrurile pe care aș vrea să i le pot spune.
Scot la iveală tot ce am ținut în mine.
E frumos ce faci.
Așa mă simt mai aproape de el.
Pentru mine a fost ceva tămăduitor.
Ceva eliberator.
Și eu…
am găsit ceva ce mă ajută.
Vorbesc noaptea cu mine.
Îmi spun:
„Nu mai fi așa dur cu tine.
Dumnezeu are un plan.
Rodrigo face parte din tine.”
Domnișoară Carla, vă caută cineva.
Ai cumva intoleranță la lactoză?
Poftim?
Paula te invită sâmbătă să guști celebra tres leches.
Și tatăl Paulei e de acord?
Mă gândeam că am putea extinde notițele.
Să extindem notițele?
Poate ajungem să scriem o carte împreună.
Ce zici?
Conversațiile dintre un terapeut sceptic și o jurnalistă nesăbuită…
Alo!
…care se întreabă dacă există viață după moarte.
Sâmbătă la ce oră?
Soțul meu?
Nu e aici.
- Mai bine. - Dacă ai chef de ceartă, nu e momentul.
Nu mă cert cu femei ca tine.
Știu că te-ai culcat cu Javier. Ai profitat de relația noastră fragilă.
Știi ce e mai rău?
Mi-am dat seama din prima zi. Și i-am spus.
Adică eu l-am obligat? El nu e vinovat deloc?
N-am spus asta. Sigur că e vinovat.
Știu cum funcționează bărbații când e vorba de sex.
De-asta știu că tu nu contezi.
Deci ne-am lămurit.
Femeia asta care nu contează n-o să te mai deranjeze.
Azi e ultima mea zi la firmă.
Brenda, s-a întâmplat ceva cu Mateo?
Mateo nu mai e. Pe fiul nostru îl cheamă Miguel Ángel.
Te așteptam.
Ce facem aici?
Voiam să-mi iau rămas-bun.
Pleci?
Știi că nu pot rămâne în orașul ăsta.
Vorbești serios?
Am nevoie de spațiu.
De timp.
Vreau să-mi amintesc cum e viața normală.
În altă situație, te-aș fi implorat să vii cu mine.
Chiar dacă sună prețios,
trebuie să mă regăsesc.
Să aflu care e scopul meu.
Când pleci?
Azi.
Am un zbor direct spre Madrid.
Mereu mi-am dorit să văd Spania.
În plus, engleza ta lasă de dorit.
Să nu mai zic de franceză!
- O să-mi fie foarte dor de tine. - Și mie de tine.
Nu întârzia prea mult.
Doamnă Barranco, aveți un vizitator.
Aveți câteva minute.
Nu am nimic să-ți spun.
Știu asta.
Voiam doar să vă văd așa.
Închisă în celula în care ați comandat moartea lui Moncho al meu.
În caz că vă e foame.
În timp ce vă transferă la penitenciar.
Nu vă temeți, nu e otrăvit.
Îmi doresc să putreziți în închisoare.
Cod roșu în celula 4!
DRUM BUN SANTA CRUZ VĂ MULȚUMEȘTE PENTRU VIZITĂ
Lucía! Ce se întâmplă? Ești bine?
- Am o surpriză pentru tine! - Poftim?
- Ce-i asta? - Hai!
- Cine a trimis-o? - Tata.
- Deschide-o! - Bine.
Uită-te!
- E o invitație la dans. - Trebuie să mergi, mamă!
Îți place să dansezi și o să arăți superb! Te ajut să te pregătești!
Până termin cu părul și cu machiajul va fi foarte târziu!
- Hai! - Să nu mă machiezi tare!
Dragă Rodrigo,
„Puricele” a murit la două luni după ce ai plecat.
Cred că i-a fost dor de tine. La fel ca mie.
Dar ieri a venit un nou chiriaș în casă.
Cred că pasiunea ta pentru date e moștenire de la bunica Matilde.
Am devenit obsedată. E foarte distractiv.
Știai că rechinii trăiau pe Terra dinaintea dinozaurilor?
Sau că girafele dorm doar o jumătate de oră pe zi?
Îmi spuneai tot timpul astfel de lucruri.
Am avut onoarea de a-ți fi părinți și de a te avea alături timp de nouă ani.
Nu aș schimba lucrul ăsta pentru nimic în lume.
Mi-am dat seama că nimeni nu moare cât timp trăiește în tine.
Îți mulțumesc, fiule, că nu mi-ai dat drumul la mână.
Subtitrarea: Corina Negreanu